ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/8650/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Златін С.В.) у справі №160/8650/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради, з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання протиправним та нечинним пункт 1 рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 “Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі”.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний акт відповідача є регуляторним актом. Однак відповідач під час його прийняття не дотримався передбаченої Законом України “Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності” процедури прийняття регуляторний актів: відсутній аналіз регуляторного впливу та проект регуляторного акта не був оприлюднений.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради подано до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та винести нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що оскаржуваним рішенням було внесено зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 31.08.2011 року № 1148 в частину, яке не є регуляторною, а саме: рішення доповнено посиланням на Принципи візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель місті Дніпра, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 року № 1250; словами “вивіски і таблички” у назву і по тексту; змінено контролюючий орган у сфері зовнішньої реклами з КП “Земград” Дніпровської міської ради на КП “Дніпровські активи”. Регуляторна частина оскаржуваного акту залишилась без змін. Зміна рішення відповідача не передбачає прийняття нового акта на заміну чинного, чинний акт не скасовується. Проект оскаржуваного рішення було оприлюднено на офоціному вебсайті міської ради 27.04.2021р.  Також зазначає, що позивачем чітко не визначено яке саме його право було порушено прийняттям спірного рішення, тобто не доведено належним чином право на звернення до суду з даним позовом. В свою ж чергу, відсутність порушеного права позивача спірним рішенням, відсутність у нього матеріально-правової заінтересованості є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники відповідача підтримували доводи апеляційної скарги.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.
Представник третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної скарги зазначав, що вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню. Зокрема наполягав на тому, що позивач не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, оскаржуючи рішення відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 “Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі”: 
1. внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2021 року № 1148 (із змінами), виклавши Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі в новій редакції (додається);
2. визнано таким, що втратило чинність, рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2021 року № 189 “Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі”;
3. рішення набирає чинності з 01.06.2021 року.
Позивач оскаржив п. 1 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 року № 523 “Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі” оскільки такий є регуляторним актом, а відповідачем не було дотримано процедури прийняття регуляторних актів, оскільки таким є.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про недотримання відповідачем норм законодавства, що регулюють процедуру прийняття або внесення змін до регуляторного акту, а враховуючи такі висновки, проект регуляторного акту не було оприлюднено у відповідності до норм чинного законодавства. Також суд дійшов висновку, що внесені зміни до Положення також стосуються і регуляторної частини рішення. Доводи відповідача про недоведеність позивачем порушеного права, суд відхилив, оскільки до такого  може бути застосовне Положення.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", регуляторний акт це: - прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; - прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.
Статтями 8, 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що стосовно кожного регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу та проводиться оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій.
Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Якщо проект регуляторного акта одночасно містить норми, що регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами чи іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, та норми, що регулюють інші суспільні відносини, а також індивідуально-конкретні приписи, то аналіз регуляторного впливу готується лише щодо норм, які регулюють господарські відносини або адміністративні відносини між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.
Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 вказаного Закону.
У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.
Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 вказаного Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.
Відтак законодавцем встановлена процедура прийняття або внесення змін до регуляторного акта, визначається, зокрема: проведення розробником проекту регуляторного акта аналізу його регуляторного впливу; оприлюднення розробником проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій; розгляд розробником зауважень та пропозицій щодо проекту регуляторного акту, що надійшли під час його оприлюднення протягом визначеного строку; підготовка уповноваженою постійною комісією міської ради експертного висновку щодо регуляторного впливу проекту регуляторного акта; підготовка уповноваженою постійною комісією міської ради висновку про відповідність проекту регуляторного акту вимогам статей 6 та 8 Закону.
Частиною 1 ст. 36 цього Закону визначено, що порушення такого порядку виключає можливість прийняття та схвалення органом місцевого самоврядування проекту регуляторного акта.
Як свідчать встановлені обставини справи, п. 1 спірного рішення відповідача від 25.05.2021 року № 523 внесені зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 (зі змінами), та викладено Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі у новій редакції (додається).
Рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 є регуляторним актом, що не спростовується сторонами.
Посилання відповідача на ту обставину, що  оскаржуваним рішенням було внесено зміни до Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі від 31.08.2011 року № 1148 в частину, яке не є регуляторною, а саме: рішення доповнено посиланням на Принципи візуальної організації розміщення рекламних засобів, вивісок і табличок на фасадах будівель місті Дніпра, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.12.2018 року № 1250; словами “вивіски і таблички” у назву і по тексту; змінено контролюючий орган у сфері зовнішньої реклами з КП “Земград” Дніпровської міської ради на КП “Дніпровські активи”, а отже оскаржене рішення не повинно прийматись з дотриманням процедури для регуляторного акту, колегія суддів відхиляє, оскільки оскарженим рішенням Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі викладено в новій редакції, а отже  є фактично новим регуляторним актом, який прийнято відповідачем.
Норми законодавства не забороняють внесення змін до регуляторного акут, та такі можуть бути такими, що не є регуляторними, проте, на переконання колегії суддів, повинні прийматись рішення про внесення змін до такого, а не викладати акт у новій редакції.
Такі висновки суду спростовують твердження відповідача щодо дії рішення виконавчого комітету міської ради від 31.08.2011 року № 1148 щодо Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів в місті Дніпрі,  та чинності такого акту, оскільки Положення викладене у новій редакції.
Таким чином такі висновки суду першої інстанції є визначальними та основними, для вирішення даного спору.
Враховуючи вищезазначене, доводи відповідача щодо опублікування проекту оскарженого рішення на офіційному сайті ради, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не додержані норми визначені ст. 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", яка встановлює спосіб оприлюднення такого проекту.
Щодо доводів відповідача про те, що внесені зміни до Положення в частину, яке не є регуляторною, колегія суддів зазначає.
Так Положення містить доповнення  словами “вивіски і таблички.
Таким чином, нова редакція Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі розповсюджує свою дію з 01.06.2021 року також і на власників вивісок чи табличок, які їх розмістили з порушенням вимог, які перераховані у  положенні.
Таким чином Положення у новій редакції розширило коло осіб, у межах правовідносин, які ним врегульовуються.
Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що внесені зміни до Положення в новій редакції,  які затверджені рішенням відповідача від 25.05.2021 року № 523, стосуються зокрема і  регуляторної частини рішення відповідача.
Щодо оцінки питання права позивача на судовий захист.
В контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.
Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.
Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами, що основним видом діяльності позивача є зокрема представництво в розміщенні реклами, рекламні агентства.
Позивач також має дозволи на розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпро, копії яких містяться у матеріалах справи.
Таким чином, спірне Положення розповсюджується і на позивача, а отже, доводи відповідача щодо не порушення прав товариства таким, є помилковими.
Оскільки доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі №160/8650/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак