ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9309/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.      
за участю: 
          представника позивача: Боровинського В.В.
          представника відповідача: Костюченко О.Т.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради    
                    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 12 травня 2021  року, (суддя суду першої інстанції Серьогіна О.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/9309/19  за позовом Громадської організації «Самозахист підприємців»   до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання протиправним  та нечинним рішення,-
ВСТАНОВИВ:
25.09.2019 року Громадська організації «Самозахист підприємців» звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №636 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» від 05.07.2018 року. 
     В обґрунтування позовних вимог зазначено, що демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд можливий лише за рішення суду, а не за рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Не зважаючи на ухвалу суду про заборону Дніпровській міській раді та комунальному підприємству “Управління з організації контролю благоустрою та розміщення реклами” Дніпровської міської ради здійснити демонтаж тимчасових споруд, які належать членам Громадської організації "Самозахист підприємців", тимчасові споруди протягом 12-27 липня 2018 року були демонтовані. При прийняті рішення суб`єкт владних повноважень не надав жодних пояснень в обґрунтування  його прийняття. 
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №636 від 05.07.2018 року «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста». В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Виконавчий комітет Дніпровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розміщення споруд для провадження підприємницької діяльності можливе лише за умови наявності паспорту прив`язки з подальшою подачею замовником заяви про виконання паспорту прив`язки. Без наявності паспорту прив`язки тимчасова споруда вважається встановленою самовільно та підлягає демонтажу. Відсутність паспорту прив`язки є самостійною підставою для демонтажу ТС.  Також, відповідач зазначає,  що ГО «Самозахист підприємців» захищає права Об`єднання, а не його членів, в той час, як дія рішення направлена на усунення конкретних порушень благоустрою, відтак, позивачами повинні виступати саме власники тимчасових споруд.
          Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на апеляційну скаргу, в якій останній посилаючись на доводи адміністративного позову просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
           21.09.2021 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких посилаючись на практику Верховного Суду з приводу відсутності у міській раді повноважень на затвердження порядку демонтажу тимчасових споруд, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
           05.10.2021 року позивачем подано  клопотання про долучення до матеріалів справи флешнакопичувача із записом висловів секретаря міської ради у відношенні ГО «Самозахист підприємсців» та його врахування під час приняття судового рішення. Також, надано клопотання про визнання протиправними певних (без уточнення) дій відповідача на підставі п. 5 ст. 245 КАС України.
          Розглянувши зазначені клопотання колегія суддів дійшла висновку, що наданий позивачем флешнакопичувач не має відношення до предмету розгляду у даній справі, відтак зазначений доказ не є належним та не може враховуватись судом під час розгляду даної справи.  Клопотання позивача про визнання протиправними дій відповідача також не підлягає задоволенню, оскільки ст. 245 КАС України, зокрема  п. 5 цієї статті, визначає повноваження суду при вирішенні справи по суті позовних вимог. Отже, оскільки позивачем не було заявлено позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача, а строк для зміни позовних вимог в цій справі сплинув, клопотання позивача є необгрунтованим та задовленню не підлягає.
           12.10.2021 року та 21.11.2021 на вимогу апеляційного суду представником позивача в судовому засіданні було долучено до матеріалів справи докази на підтвердження повноважень ГО «Самозахист підприємців» представляти інтереси її членів, а також докази порушення прав та законих інтересів членів ГО оскаржуваним рішенням виконавчого комітету. 
           29.11.2021 року позивачем надано пояснення щодо долучених на вимогу суду документів.
           02.12.2021 року відповідачем до суду подано додаткові докази, а саме копії актів обстеження території міста, на якій розташовано тимчасові споруди, копії корінців пиписів про  усунення порушень.
           16.12.2021 року від позивача надійшли письмові заперечення проти долучення до матеріалів справи та врахування наданих відповідачем 02.12.2021 року додаткових документів, також позивачем подано клопотання про прийняття у відношенні відповідача окремої ухвали. Надані позивчем письмові пояснення та клопотання обгрунтовані тим, що на думку позивача, відповідачем підроблено подані документи, крім того, позивач зазначає, що надані документи не підтверджють належним чином дотримання процедури демонтажу тимчасових споруд.
          Розглянувши подані позивачем пояснення та клопотання, колегія суддів, дійша висновку про відсутність підстав для їх задоволення, судом з`ясовано, що подані копії документів відповідають вимогам щодо їх змісту,  засвідчені належним чином, в свою чергу, позивач на надав до суду повідомлення про звернення до правохоронних органів із завою про злочин за фактом підробки документів невстановленими посадовими особами, відтак, на думку суду, підстави для прийняття окремої ухвали відсутні, а подані відповідачем копії документів можуть бути прийнті судом та враховані під час розгляду справи з урахуванням зауважень позивача.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, дослідивши додатково надані докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке. 
           05.07.2018 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради прийнято рішення №636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста”, яким затверджено перелік тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування, що підлягають демонтажу.
Рішенням №636 від 05.07.2018 року вирішено: 
1. Усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради від 27.11.2013 року № 44/43 (далі - Правила), шляхом припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд, холодильного обладнання, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків у місцях загального користування згідно з переліком (додаток).
2.   Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством “Управління по ремонту та експлуатації автошляхів” Дніпровської міської ради попередити власників тимчасових споруд, незаконних бензинових, дизельних і газових автозаправних станцій, літніх майданчиків про необхідність власними силами та за власні кошти усунути наслідки порушень Правил, звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за цільовим призначенням.
3.  Комунальним підприємствам Дніпровської міської ради.
3.1 За наявності укладених договорів про використання об`єктів благоустрою міста не за цільовим призначенням, договорів передачі в платне користування об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі та інших договорі в оренди тимчасових споруд здійснити їх розірвання відповідно до чинного законодавства.
3.2 Забезпечити укладання договорів на демонтаж, транспортування та зберігання тимчасових споруд і матеріалів.
4. Департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради погодити з Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області питання щодо забезпечення охорони громадського порядку під час усунення наслідків порушень Правил.
5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на секретаря міської ради Санжару О.О.
Згідно додатку до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 05.07.2018 року № 636, підлягають демонтажу споруди:
1.          за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
2.          за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
3.          за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
4.          за адресою: АДРЕСА_4 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
5.          за адресою: АДРЕСА_5 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
6.          за адресою: АДРЕСА_6 , тимчасова споруда “Ремонт взуття”, вид діяльності: послуги з ремонту взуття;
7.          за адресою: АДРЕСА_7 , тимчасова споруда “Шаурма”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
8.          за  адресою: АДРЕСА_8 , тимчасова споруда “Продажа, покупка мобільних телефонів”, вид діяльності: торгівля непродовольчими товарами;
9.          за адресою: АДРЕСА_9 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
10.          за адресою: АДРЕСА_10 , тимчасова споруда магазин-бар “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
11.          за адресою: АДРЕСА_11 , тимчасова споруда “Рыбка моя”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
12.          за адресою: АДРЕСА_11 , тимчасова споруда “Зоря”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
13.          за адресою: АДРЕСА_11 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
14.          за адресою: АДРЕСА_12 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
15.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Ковбасний ярмарок”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
16.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “мАбила НННадо”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
17.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Цукерочка”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
18.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
19.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Солодощі, торти на замовлення”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
20.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Харківські ковбаси”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
21.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Шаурма”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
22.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
23.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Waissburg”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
24.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими  товарами;
25.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Смачні пиріжки”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
26.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Еліка”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
27.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Шаурма”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
28.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Зоря”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
29.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Стимул”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
30.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
31.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Катеринослав хліб”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
32.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Все от 3 гривен”, вид діяльності: торгівля непродовольчими товарами;
33.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Домашня випічка”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
34.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Ремонт обуви, изготовление ключей”, вид діяльності: побутові послуги;
35.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
36.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Секонд Хенд”, вид діяльності: торгівля товарами колишнього вжитку;
37.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Морская рыба”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
38.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Слпвне курча”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
39.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Лото маркет”, вид діяльності: ігрові послуги;
40.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Сундучок”, вид діяльності: торгівля непродовольчими товарами;
41.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Злагода”, вид діяльності: торгівля продовольчими товарами;
42.          за адресою: АДРЕСА_13 , тимчасова споруда “Стимул”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
43.          за адресою: АДРЕСА_14 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
44.          за адресою: АДРЕСА_14 , тимчасова споруда “Европачка”, вид діяльності: торгівля непродовольчими товарами;
45.          за адресою: АДРЕСА_15 ,  тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
46.          за адресою: АДРЕСА_16 ,  тимчасова споруда “Капуста”, вид діяльності: торгівля товарами дитячого асортименту;
47.          за адресою: пров. Крушельницької, 6,  тимчасова споруда “Питна вода”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
48.          за адресою: вул. Маршала Малиновського, 54, тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
49.          за адресою: вул. Маршала Малиновського, 54, тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
50.          за адресою: АДРЕСА_17 , тимчасова споруда “Ковбас маркет”, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
51.          за адресою: АДРЕСА_14 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
52.          за адресою: АДРЕСА_18 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами;
53.          за адресою: АДРЕСА_19 , тимчасова споруда без назви, вид діяльності: торгівля продовольчими та непродовольчими товарами.
Не погодившись з рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Громадська організація «Самозахист підприємців» звернулась до суду з адміністративним позовом. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення про демонтаж тимчасових споруд Виконавчий комітет Дніпровської міської ради перевищив повноваження, оскільки знесення самочинно збудованих об`єктів допускається лише на підставі рішення суду. Суд дійшов висновку, що оскаржуваним рішенням відповідач порушив права та законні інтереси ГО «Самозахист підприємців». 
Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.
Стосовно права ГО «Самозахист підприємців» на звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Особливості правового статусу громадських організацій, що звертаються до суду в інтересах своїх членів аналізувалися Верховним Судом у справі №815/219/17. У постанові від 14.03.2018 Верховний Суд дійшов такого висновку: Громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав.
       Отже, вирішуючи питання щодо права громадських організацій на звернення до суду в інтересах інших осіб, суди повинні з`ясувати:
- статус громадської організації та її засновників, їх безпосередню заінтересованість у вирішенні питання, що є предметом позову;
- мету громадської організації та її безпосередній зв`язок з предметом позову;
- інтереси яких саме осіб є предметом судового захисту;
- чи зверталися ці особи за захистом своїх прав до громадської організації;
- добросовісність дій громадської організації, що звертається до суду.
          Суд звертає увагу, що позови в інтересах неконкретизованих осіб (в інтересах суспільства, народу) можуть розглядатися як виняток у випадках, прямо передбачених законодавством. Зокрема, на захист екологічних інтересів суспільства відповідно до Орхуської конвенції та       Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»       (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №              910/8122/17).
У відповідності до частини1        статті 1 Закону України “Про громадські об`єднання” громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.
Згідно з частиною 3        статті 1 Закону України “Про громадські об`єднання” громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.
Громадські об`єднання мають право реалізовувати свою мету (цілі) шляхом укладення між собою на добровільних засадах угод про співробітництво та/або взаємодопомогу, утворення відповідно до цього        Закону        громадських спілок, а також в інший спосіб, не заборонений законом. (частина 1        статті 6 Закону України “Про громадські об`єднання”)
Пунктом 2.1 Статуту Громадської організації “Самозахист підприємців”                визначено, що основною метою об`єднання є представництво інтересів членів об`єднання в економічних, соціально-трудових                та інших відносинах, захист їх законних прав та інтересів.
За визначенням пункту 2.2. Статуту основним завданням є:
координація дій членів Об`єднання у питаннях соціально-економічного характеру;
сприяння співробітництву з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, іншими об`єднаннями громадян.
Для здійснення мети та завдань, визначених цим Статутом, Об`єднання користується правом представляти та захищати свої законні інтереси, а також інтереси своїх членів у державних та громадських органах. (пункт 3.1.2 Статуту)
Відповідно до пункту 4.1 Статуту членство в Об`єднанні є добровільним. Воно є індивідуальним та може бути колективним.
Усі члени Об`єднання мають такі рівні права, зокрема, звертатись до Об`єднання за допомогою щодо захисту своїх інтересів та за іншою підтримкою їхньої діяльності, при цьому зазначені захист та допомога мають не виходити за межі мети та завдань діяльності Об`єднання, встановлених Статутом та іншими документами Об`єднання (пункт 4.3.2 Статуту).
Також пунктом 5.6 Статуту передбачено, що голова Об`єднання без довіреності представляє Об`єднання у державних органах та установах, перед будь-якими юридичними та фізичними особами.
На підтвердження права на звернення до суду в інтересах членів ГО позивачем до суду надано копії заяв про прийняття осіб в члени громадської організації, копії витягів з протоколів загальних зборів ГО «Самозахист підприємців» про прийняття осіб в члени ГО.
Так, відповідно до витягів з протоколів загальних зборів ГО «Самзахист підприємців» до громадської організації було прийнято таких осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 .
Також, до матеріалів справи надано копії заяв громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_21 про звернення в їх інтересах до суду ГО «Самозахист підприємств» про оскарження рішення виконавчого комітету. 
Отже, ГО «Самозахист підприємців» доведено, що організація має право звертатись до суду з адміністративним позовом в інтересах його членів, фізичних осіб - підприємців, саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_21 ..
В свою чергу, як видно з матеріалів справи, в ГО «Самозахист підприємців» було прийнято також гр. ОСОБА_36 як представника ТОВ фірми «Тіслав», Дегтяр Н.В. як представника ТОВ «Анвада», Захарова М.М. як представника ПП «Рось».
ГО «Самозахист підприємців» звертаючись до суду з даним адміністративним позовом вказує, що звернення відбувається, зокрема, і в інтересах юридичних осіб ТОВ фірма «Тіслав», ТОВ «Анвада», ПП «Рось»  які є власниками МАФів, а їх представники фізичні особи  є учасниками ГО.
Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає, що згідно з частиною 2        статті 1 Закону України “Про громадські об`єднання” громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.
Як видно із стутуту ГО «Самозахист підприємців», останнє є громадською організацією.
Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ “Про громадські об`єднання” учасниками громадської організації можуть бути виключно фізичні особи. 
Необхідно зазначити, що участь в громадській організації є безпосередньою, членами (учасниками) громадської організації, крім молодіжної та дитячої, можуть бути особи, що досягли 18 років, а молодіжної та дитячої громадської організації - 14 років. Опосередкована участь в громадській організації юридичної особи через відповідну делеговану фізичну особу чинним законодавством не передбачена.
Отже, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість участі юридичної особи в громадській організації за посередництвом делегованих представників - фізичних осіб, на думку суду, у ГО «Самозахист підприємців» відсутні повноваження на представництво інтересів юридичних осіб ТОВ фірма «Тіслав», ТОВ «Анвада», ПП «Рось» та звернення від їх імені до суду із даним позовом, оскільки останні не можуть вважатись учасниками громадської організації.
Розглядаючи спір по суті позивних вимог суд апеляційної інстанції виходить із наступного. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Повноваження відповідачів у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, законами України “Про місцеве самоврядування в Україні”, “Про благоустрій населених пунктів”.
Відповідно до пункту 44 частини першої статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.
Зокрема, цією статтею врегульовано право виконавчих органів відповідних рад на організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, тощо.
За визначенням статті 1 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” благоустрій населених пунктів – комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.
До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відповідно до частини другої статті 10 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” належить, зокрема: здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 13 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.
Статтею 16 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” на об`єктах благоустрою забороняється:
1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;
2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;
3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;
4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;
5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;
6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;
7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;
8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у невідведених для цього місцях;
9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі – дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим – четвертим частини першої цієї статті, а саме дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються: особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту; у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частин першої-третьої статті 34 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” правила благоустрою території населеного пункту – нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.
Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.
Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.
Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.
Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.
Згідно з положеннями частини першої статті 40 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Порядком № 244 визначено механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Зокрема, відповідно до пункту 2.1 Порядку № 244 підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди.
Пунктами 2.30 та 2.31 Порядку № 244 передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.
Розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється.
З метою реалізації своїх повноважень щодо затвердження правил благоустрою населеного пункту рішенням Дніпропетровської МР від 27 листопада 2013 року № 44/43 затверджено Правила благоустрою м. Дніпропетровська (далі – Правила благоустрою). 
Крім того, 30 січня 2013 року рішенням Дніпропетровської МР № 33/31 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Дніпропетровську (далі – Порядок № 33/31). 
Пунктами 3 та 4 Порядку № 33/31 відзначено, що реалізація суб`єктами господарювання права на розміщення тимчасових споруд здійснюється за умови оформлення в установленому порядку паспорта прив`язки цих споруд. Фізичним та юридичним особам, які є власниками або користувачами тимчасових споруд, протягом трьох місяців з моменту прийняття цього рішення привести документи щодо їх розміщення у відповідність до вимог чинного законодавства України та цього рішення.
Підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди (пункт 1.5 Порядку № 33/31).
Тимчасові споруди, які розміщені (встановлені) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від паспорта прив`язки, вважаються самочинно розміщеними тимчасовими спорудами і підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення (пункт 3.12 Порядку № 33/31).
Зі змісту наведених норм вбачається, що розміщення тимчасової споруди після 2011 року має здійснюватися виключно на підставі оформленого у встановленому порядку паспорта прив`язки. При цьому тимчасові споруди, що були розміщені до набуття чинності Порядком № 244, мали бути приведені у відповідність до вимог цього Порядку.
Водночас, колегія суддів зазначає, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 29 травня 2013 року № 39/35 затверджено Порядок передачі об`єктів (елементів) благоустрою м. Дніпропетровська в тимчасове використання не за цільовим призначенням при реалізації потреб для об`єктів сфери споживчого ринку та сфери послуг (чинним на момент укладення договорів з позивачем), яким встановлено альтернативний спосіб розміщення та експлуатації деяких видів тимчасових споруд, зокрема, кіосків у м. Дніпрі. 
Відповідно до пункту 1.2 Порядок є регуляторним актом, застосування та виконання якого є обов`язковим суб`єктами господарювання усіх форм власності, підприємствами, установами, організаціями, закладами та фізичними особами при проведенні на території м. Дніпра та об`єктах загального користування, віднесених до сфери відпочинку, розваг, споживчого ринку та послуг, робіт (здійсненні заходів), зазначених у пункті 1.5 Порядку.
Пунктом 1.4 Порядку № 39/35 визначено, що використання об`єктів благоустрою не за цільовим призначенням – вчинення дій стосовно об`єкта благоустрою, які викликають зміну складу елементів об`єкта благоустрою, встановлення непередбачених або не властивих об`єкту благоустрою елементів, інші зміни складу елементів об`єкта благоустрою, що існував, руйнування, деформація, знищення, погіршення стану, видалення, переміщення об`єкта благоустрою або його елементів, створення перешкод у користуванні та обмеження доступу до об`єкта благоустрою або його елементів.
Згідно з пунктом 1.5 цей Порядок застосовується у випадках проведення таких робіт (здійснення заходів) на території м. Дніпра загального користування з нефункціональним використанням об`єктів благоустрою, віднесених до сфери контролю, зокрема, розташування контейнерів, штучних архітектурно-об`ємних елементів, у тому числі, але не виключно, альтанок, бесідок, ротонд, пергол, трельяжів, арок, кіосків, павільйонів, палаток, знаків, садово-паркових меблів, обладнання ігрових та господарських майданчиків, декоративних ваз, паркових скульптур, урн, питних фонтанчиків тощо.
Судом встановлено, що у відповідності до постанови Вищого Господарського суду України від 31.10.2017 року в справі №904/1744/17, ОСОБА_12 23.09.2015 року на нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_12 , уклала з Комунальним підприємством «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради договір про використання об`єктів благоустрою не за їх цільовим призначенням, строк дії договору до 23.09.2018 року. 
Зазначений  об`єкт благоустрою вказаний в додатку до оскаржуваного рішення за п. 14. 
Відповідачем до суду надано акт комісійного обстеження території за адресо Шолохова 5К, до якого долучено схему розміщення ТС по АДРЕСА_12 . В акті обстеженя зазначено, що під час інспектування будь-які документи щодо підтвердження правомірності розміщення тимчасової споруди не надано. При цьому, відповідно до акту комісійного обстеження відповідальними особами не встановлено відомості про осіб або дії, які призвели до порушень. 
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи той факт, що судовим рішенням, яке набрало законної сили,  встановлено правомірність використання   ОСОБА_12 обєкту благоустрою за адресою АДРЕСА_12 , а відповідачем доказів протилежного не надано, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для демонтажу зазначеного об`єкту станом на липень 2018 року були відсутні. 
Також, як видно з означеного рішення Вищого Господарського суду України, нежитлове приміщення площею 46 кв.м. за адресою АДРЕСА_20  взагалі не є об`єктом благоустрою, а є об`єктом нерухомого майна і зареєстроване  за власником ОСОБА_22 в реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 11430001201 на підставі акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації, виданого 10.03.1997 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів. 
Позивач посилається на вказане рішення господарського суду та зазначає, що права ОСОБА_22 як власника об`єкта за адресою АДРЕСА_20 порушені оскаржуваним рішенням відповідача, а сам об`єкт нерухомості внесений до додатку до рішення виконавчого комітету за п. 50. 
Однак, судом встановлено, що в п. 50 Додатку до рішення Виконкому Дніпровської міської ради №636, вказано об`єкт благоустрою, розташований за адресою АДРЕСА_17 .
В свою чергу, до матеріалів справи позивачем в інтересах ОСОБА_22 не надано жодних документів на підтвердження права останньої на розміщення та використання об`єкту благоустрою саме за адресою АДРЕСА_17 , а рішення Вищого Господарського суду України від 31.10.2017 року в справі №904/1744/17 стосується іншого об`єкта – об`єкта  нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_20 .
Таким чином, позивачем не доведено порушення відповідачем прав ОСОБА_22 як власника демонтованого об`єкта благосутрою, внесеного до п. 50 додатку до спірного рішення.
Також, в матеріалах справи міститься копія технічного паспорту, виконаного на замовлення ОСОБА_37 на громадський будинок, по АДРЕСА_21 . Відповідно до схематичного плану земельної ділянки громадського будинку, в означеному плані інженером інвентарізації нерухомого майна проставлено позначки, що об`єкт нерухомості збудовано самочинно, він підлягає державній реєстрації (узаконенню). Згідно Експлікації приміщень визначено, що об`єкт нерухомості збудований з цегли та має такі приміщення: торгівельна зала, підсобна, санвузол.  
Позивач зазначає, що вказаний об`єкт було демонтовано відповідно до рішення виконавчого комітету від 05.07.2018 року, об`єкт вказаний в п. 10 Додатку до рішення як тимчасова споруда.
Натомість, судом встановлено, що в   п. 10 Додатку до рішення Виконавчого комітету від 05.07.2018 року вказано тимчасову споруду – об`єкт благоустрою, що розташований за адресою АДРЕСА_10 .
В свою чергу, до матеріалів справи позивачем в інтересах ОСОБА_16 не надано жодних документів на підтвердження права останньої на розміщення та використання об`єкту благоустрою саме за адресою АДРЕСА_10 
Вказане свідчить на користь того, що підстави для задоволення позовних вимог в цій частині – відсутні.
Як зазначає позивач, між ФОП ОСОБА_6 та КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» ДМР існували договірні відносини з приводу використання об`єктів благоустрою міста не за їх цільовим призначенням з травня 2016 року. 
Вказані об`єкти благоустрою внесені до Додатку до спірного рішення Виконкому за п. 48 та 49.
До матеріалів справи копій Договорів про використання об`єктів благоустрою не за їх цільовим призначенням від 10.05.2016 року №663 ТС та 664 ТС позивачем не надано. 
Відповідно до наданих суду Додаткових угод до договорів про використання об`єктів благоустрою не за їх цільовим призначенням від 10.05.2016 року №663 ТС та 664 ТС, визначено продовжити строк дії договорів до 12.11.2017 року .
Тобто строк означених договорів станом на час прийняття спірного рішення виконавчого комітету ДМР сплинув.
Між тим, навіть за умови закінчення строку договору з ФОП ОСОБА_6 щодо використання об`єктів благоустрою не за їх цільовим призначенням, відповідач мав право на їх демонтаж лише за умови дотримання встановленої законодавством процедури. 
Суд апеляційної інстанції визнає право та обов`язок відповідачів вживати заходів щодо забезпечення благоустрою населеного пункту, визначення правил розміщення тимчасових споруд, внесення до них змін, проте такі заходи мають бути правомірними та послідовними, здійснюватися з дотриманням встановленої процедури. Суд констатує, що демонтаж тимчасових споруд міг бути проведений лише у разі невиконання господарюючим суб`єктом у встановлений строк вимог припису про самостійне усунення порушення правил благоустрою. 
Зокрема, порядок здійснення демонтажу тимчасових споруд у м. Дніпрі на момент виникнення спірних правовідносин визначався рішенням Дніпропетровської міської ради від 24 липня 2013 року № 43/37, яким внесено зміни до Порядку № 33/31 (далі – Порядок № 43/37).
Відповідно до пункту 5.2 Порядку № 43/37 факт порушення фіксується в акті обстеження території, який складається уповноваженими на те представниками департаменту споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради, департаменту взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або іншим виконавчим органом Дніпропетровської міської ради, визначеним окремим рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради.
Пунктом 5.3 Порядку № 43/37 порушнику, за результатами виявленого порушення, зафіксованого в акті обстеження території, також видається попередження (припис) з вимогою демонтажу самочинно встановленої тимчасової споруди у письмовій формі, який надсилається йому поштою (рекомендованим листом з повідомленням) або вручається особисто під розпис. У приписі встановлюється семиденний термін для усунення виявлених порушень.
Згідно з пунктом 5.4 Порядку № 43/37 у випадку невиконання припису, демонтаж здійснюється на підставі акта обстеження території та наказу по департаменту споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департаменту взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або іншого виконавчого органу Дніпропетровської міської ради, визначеного окремим рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради.
Пунктом 5.5 цього ж Порядку встановлено, що у разі невиконання припису, демонтаж здійснює департамент споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департамент взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або інший виконавчий орган Дніпропетровської міської ради, визначений окремим рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради. До демонтажу залучаються представники Дніпропетровського міського управління ГУМВС в Дніпропетровській області, відповідні комунальні підприємства, інші суб`єкти господарювання, залучені на договірних засадах для зазначених цілей, тощо.
При здійсненні демонтажу тимчасової споруди власник або особа, яка здійснює в ньому підприємницьку діяльність, самостійно відкриває об`єкт та звільняє його від товарно-матеріальних цінностей і особистого майна/речей, про, що представниками департаменту споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департаменту взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або іншого виконавчого органу Дніпропетровської міської ради, визначеного окремим рішенням виконавчого комітету міської ради, складається акт в довільній формі, який підписують вказані особи, після чого здійснюється процес демонтажу тимчасової споруди (пункт 5.6 Порядку № 43/37).
Відповідно до пунктів 5.7 та 5.8 Порядку № 43/37 у випадку невиконання власником тимчасової споруди припису щодо демонтажу без повідомлення поважних причин (переховування, хвороба, знаходження у відрядженні), відкриття об`єкта проводиться в присутності співробітника правоохоронних органів, про що представниками департаменту споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департаменту взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або іншого виконавчого органу Дніпропетровської міської ради, визначеного окремим рішенням виконавчого комітету міської ради, складається акт у довільній формі та здійснюється опис товарно-матеріальних цінностей і особистого майна, що знаходиться в тимчасовій споруді та прилеглій до нього території. Після проведення опису, самочинно встановлена тимчасова споруда закривається та опечатується. Тимчасова споруда може бути демонтована та переміщена до місця зберігання в опечатаному вигляді.
Акти та опис, зазначені в підпунктах 6.6, 6.7 Порядку, складаються в двох примірниках, які підписуються представниками департаменту споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департаменту взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради чи іншого виконавчого органу Дніпропетровської міської ради, визначеного окремим рішенням виконавчого комітету міської ради та власником (особою: яка здійснює підприємницьку діяльність) відповідної самочинно встановленої тимчасової споруди. Один примірник із вищезазначених документів надається власнику тимчасової споруди, а інший - зберігається в департаменті споживчого ринку та сфери послуг Дніпропетровської міської ради чи департаменті взаємодії з правоохоронними органами, мобілізаційної та оборонної роботи і з питань надзвичайних ситуацій Дніпропетровської міської ради або іншому виконавчому органу Дніпропетровської міської ради, визначеного окремим рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради. Якщо власник самочинно встановленої тимчасової споруди відсутній при виконанні робіт з демонтажу, невідомий, переховується чи відмовляється підписувати вказані документи в акті про це робиться відповідна позначка. У такому випадку примірник акта, призначений власнику об`єкта, зберігається у відповідному виконавчому органі Дніпропетровської міської ради, яким було складено ці документи.
З вищенаведених положень вбачається, що проведенню демонтажу тимчасової споруди передує відповідна процедура, яка включає проведення обстеження території розміщення тимчасової споруди та складання акта обстеження із зазначенням виявлених порушень, винесення припису з вимогою демонтажу самочинно встановленої тимчасової споруди у письмовій формі, в якому встановлюється семиденний термін для усунення виявлених порушень. При цьому, підставами для винесення припису про здійснення демонтажу тимчасової споруди є її самовільне розміщення, тобто розміщення за відсутності проєктно-дозвільної документації, а саме: її відсутності, анулювання дії або закінчення строку дії паспорту прив`язки. Відповідний припис має бути вручений власнику тимчасової споруди у встановленому порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 травня 2019 року у справі № 826/9030/17, від 10 липня 2019 року у справі № 826/6063/18, від 26 травня 2020 року у справі № 826/13792/16 та від 5 жовтня 2020 року у справі № 755/12736/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 826/17074/18, від 08.07.2021 року № 160/674/19. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу приписів ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених       статтею 78       цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачами, на яких покладено обов`язок доведення правомірності спірного рішення, до матеріалів справи не додано жодних доказів підтвердження процедури проведення демонтажу тимчасових споруд, а саме: проведення обстеження території міста, визначення підстав розміщення та використання тимчасових споруд, видання приписів їх власникам,  встановлення строку для усунення спорушень  власниками самостійно.
В судовому засіданні представник відповідача подав до суду копії актів обстеження території розміщення тимчасових споруд які були демонтовані на підставі рішення від 05.07.2018 року №636. 
Так, 20.06.2018 року комісією складено акт комісійного обстеження території від 20.06.2018 року, щодо тимчасових споруд, розташованих за адресою АДРЕСА_22 . 
В графі суть порушення, в актах зазначено, що під час здійснення інспекційного обстеження будь-які документи що підтверджують правомірність розташування споруди не подано. Також зазначено, що особи, дії яких призвели до порушень від пояснень відмовились. 
Також, до матеріалів справи надано копії корінців припису, без зазначення номеру, відповідно до змісту корінців вимоги судом встановлено, що у відповідній графі не вказано особи, якій видається припис, не зазначено назви підтприєства (оргнізації), прізвища, ім`я та по батькові особи, яка отримала припис, оскільки відповідні графи корінця вимоги не заповнені.
В копіях корінців вказано лише адреси місця розташування ТС – АДРЕСА_22 , дата 20.06.20218 року, а також позначка про те, що невстановлена особа відмовилась від отримання припису.
Тобто, із наданих відповідачем документів чітко вбачається, що власникові ТС по АДРЕСА_22 не вручено припису щодо усунення порушень благоустрою міста, шляхом самостійного демонтажу самовільно розташованих ТС, оскільки відповідно до Порядку № 43/37 припис вручається уповноваженій особі під підпис, або направляється поштовим зв`язком рекомендованим листом.
Відповачем не надано суду жодних доказів вручення ФОП ОСОБА_6 будь-яких приписів особисто під розписку або направлення такого припису рекомендованим листом, як того вимагає Порядок, в свою чергу, з поданих до суду корінців припису неможливо встановити хто саме відмовився від їх отримання. Не вручення належним чином припису щодо самостійного демонтажу ТС вказує на порушення відповідальними особами права власника ТС на виконання приписів протягом строку встановленого законом, або  права останнього на судове оскарження приписів суб`єкта владних повновадень.   
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідальними особами не було дотримано вимог встановленого порядку, що передує демонтажу тимчасових споруд, що належать ФОП ОСОБА_6 .
Отже, з урахуванням встановлених вище обставин рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради  від 05 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста” в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд: 1. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_12 , належної ОСОБА_12 (пункт 14 додатку); 2. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_22 , належної ОСОБА_6 (пункт 48 додатку); 3. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_22 , належної ОСОБА_6 (пункт 49 додатку) є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним рішення Виконавчого комітету ДМР від 05.07.2018 року в частині демонтажу тимчасових споруд, що належать фізичним особам – підприємцям: ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_19 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_35 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, звертаючись до суду з позовом в інтересах означених осіб ГО «Самозахист підприємців» зазначає, що останні є власниками тимчасових споруд, внесених в додаток до рішення Виконавчого комітету від 05.07.2018 року за пунктами 3, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 13, 23, 31, 35, 30, 39, 45, 46.
Натомість до матеріалів справи позивачем не надано жодних документів на підтвердження підстав набуття права на тимчасові споруди, строку та порядку їх використання, належності означених споруд саме вказаним фізичним особам – підприємцям, а відтак позивачем не доведено факту порушення прав означених осіб – членів громадської організації.
Щодо порушених прав ФОП ОСОБА_7 до матеріалів справи надано копію договору №453/03 від 15.03.2001 року, яким ПП ОСОБА_39 , як землекористувачу, надано у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 23 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_13 . Договір укладений на 1 рік та діяв з лютого 2001 року по лютий 2002 року.
          В означеній копії зроблено допис в графі «землекористувач», а саме дописано: « ОСОБА_40 ».
          При цьому, позивачем не надано суду пояснень, ким саме є ОСОБА_40 та ПП ОСОБА_39 , хто та з яких підстав зробив допис в копії договору на право тимчасового користування землею №453/03. Більше того, подана копія договору не стосується предмету доказування у даній справі, оскільки жодним чином не підтверджує та не спростовує доводів позивача з приводу того, що ФОП ОСОБА_7 є власником тимчасової споруди, вказаної в п. 23 Додатку до рішення Виконачого комітету від 05.07.2018 року. 
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених       статтею 78       цього Кодексу.
Отже, з урахуванням того, що позивачем належними та допустими доказами не доведено порушення прав членів громадської організації фізичних осіб – підприємців ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_19 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_35 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_37 у зв`язку із прийняттям рішення Виконавчого комітету від 05.07.2018 року, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним рішення в частині пунктів  3, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 23, 31, 35, 30, 39, 45, 46 – відсутні. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення виконкому Дніпровської МР від 5 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста” в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_13 : тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; тимчасова споруда “Секонд Хенд”, вид діяльності – торгівля товарами колишнього вжитку (пункт 36 додатку); тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, належних ОСОБА_3 ; стягнуто з виконкому Дніпровської МР на користь ОСОБА_3 171502 грн на відшкодування шкоди, заподіяної протиправним рішенням. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
          Тобто, станом на час вирішення в судовому порядку було частково скасовано рішення Дніпровської МР від 5 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста”   і це не знайшло свого відображення в рішенні суду першої інстанції в даній справі. Фактично, судом першої інстанції  повторно скасовано рішення відповідача у відповідній частині. 
          Крім того, як вже зазчалось, ГО «Самозахист підприємців» не може виступати представником юридичних осіб  ТОВ фірма «Тіслав», ТОВ «Анвада», ПП «Рось», таким чином вимоги позивача в частині визнання протиправним рішення Виконавчого комітету ДМР від 05.07.2018 року в частині пунтків 1, 2, 8, 43, 44, 15, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 32, 33, 37, 38, 41, 51 не підлягають задоволенню. 
          Стосовно доводів позивача з приводу того, що рішення виконавчого комітету ДМР від 05.07.2018 року №636 є рішенням, яке орган місцевого самоврядування прийняв безпосередньо у відношенні ГО «Самозахист підприємців» про що свідчать виступи міського голови та інших посадових осіб міської ради по телебаченню, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, натомість вислови певних посадових осіб не можуть безумовно свідчити про особистий характер прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.
          Доводи позивача з приводу відсутності у міській ради повноважень на затвердження порядку демонтажу тимчасових споруд та посилання на практику Верховного Суду з цього приводу, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не стосуються предмету розгляду у даній справі, оскільки в даному випадку позивач оскаржує рішення виконавчого комітету про усунення наслідків порушень правил благоустрою міста, а не рішення міської ради про затвердження порядку демонтажу тимчасових споруд.
          Доводи позивача з приводу незаконності рішення виконавчого комітету міської ради із посиланням на лист Державної регуляторної політики від 12.06.2019 року, яким міській раді рекоменовано скасувати означене рішення, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки регуляторним актом є а прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання (ст. 1 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»), саме такі акти підлягають обов`язковій оцінці та затвердженню Державною регуляторною службою України. Натомість оскаржуване рішення відповідача не є регуляторним актом, воно є актом індивідуальної дії, оскільки не направлене на регулювання господарських відносин, відтак лист Державної регуляторної політики від 12.06.2019 року, який фактично є відповіддю на звернення позивача, не може бути безумованою підставою для скасування судом рішення відповідача в поному обсязі з підстав відсутності у відповідача повноважень його прийняття. 
          Що стосується доводів позивача з приводу того, що відповідач не мав права приймати оскаржуване рішенняч з огляду на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2016 року в адміністративній справі №200/14168/1-а, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи необгрунтованими, скільки вказаною ухвалою заборонено Дніпровській міській раді та КП «Управління з організації благоустрою та розміщення реклами» вчиняти кокренті дії по демонтажу тимчасових споруд до вирішення спору у вказаній справі, зазначена ухвала є ухвалою з питань забезпечення позову в конкретній справі, нею не було та не могло бути заборонено Виконавчому комітету Дніпровської міської ради виняти певні дії чи приймати рішення на невизначений час щодо невизначеного кола питань. 
          Стсовно вимог позивача про визнання протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету ДМР від 05.07.2018 року №636 суд зазначає, що в силу припичів п. 9 ч. 1 ст. 264 КАС України, суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.
          Тобто, визнанню нечинним підлягає саме нормативно-правовий акт, натомість, предметом оскарження у даній справі є рішення виконавчого органу міської ради про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста від 05.07.2018 року №636, яке  актом ідивідуальної дії, а не нормативно-правовим актом, відтак воно не може бути визнано судом нечинним. 
          З метою повного та ефективного захисту прав позивача суд апеляційної інстанції з урахуванням ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнавши протиправним рішення відповідача в частині його скасувати. 
          Підсумовуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно та невсебівчно встановив обставини справи, зокрема, не з`ясував належним чином наявність у ГО «Самозахист підприємців» повноважень на звернення до суду з адміністративним позовом в інтересах учасників організації, не з`ясував суб`єктний склад уіасників спірних відносин, не встановив наявність порушеного права у учасників організації, та чим таке порушення підтверджується. Також, судом першої інстанції застосовано до спірних відносин норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, допщено порушення вимог норм процесуального права, таким чином, рішення суду не відповідає критеріям законності та обгрунтованості. 
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно       статтями 238,       240       цього Кодексу. (ст. 319 КАС України)
Відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог з закриттям провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення виконкому Дніпровської МР від 5 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста” в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд за адресою АДРЕСА_13 : тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; тимчасова споруда “Секонд Хенд”, вид діяльності – торгівля товарами колишнього вжитку (пункт 36 додатку); тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, належних ОСОБА_3 .
У відповідності до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1921 грн. 
                    Керуючись ст. ст. 238, 243, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради – задовольнити частково.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року в адміністративній справі №160/9309/19 – скасувати та прийняти нову постанову.
          Адміністративний позов Громадської організації «Самозахист підприємців» задовольнити частково. 
          Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради  від 05 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста” в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд: 1. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_12 , належної ОСОБА_12 (пункт 14 додатку); 2. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_22 , належної ОСОБА_6 (пункт 48 додатку); 3. Тимчасової споруди «Без назви», вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, за адресою АДРЕСА_22 , належної ОСОБА_6 (пункт 49 додатку).
Закрити провадження у справі №160/9309/19  в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради  від 05 липня 2018 року № 636 “Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста” в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд за адресою АДРЕСА_13 : тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; тимчасова споруда “Секонд Хенд”, вид діяльності – торгівля товарами колишнього вжитку (пункт 36 додатку); тимчасова споруда без назви, вид діяльності – торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, належних ОСОБА_3 .
В іншій частині в задоволенні позовних вимог громадської організації «Самозахист підприємців» - відмовити. 
          Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань 1921  (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.  на користь громадської організації «Самозахист підприємців».  
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.
          Постанова в повному обсязі складена 21.12.2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова