ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 р. 	Справа № 520/2277/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 (суддя Шевченко О.В.,  майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.06.21) по справі № 520/2277/21
          за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ"  
          до   Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України                  
          про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ",  звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України,  в якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ю" № 7782-13 від 27.10.2020 року Головного управління ДПС у Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 01 червня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу подано не було. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача (Павлуненко К.Л.) підтримала доводи апеляційної скарги. Представник відповідача (Шевченко Д.В.) заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області сформовано податкову вимогу форми "Ю" № 7782-13 від 27.10.2020 року, в якій визначено суму боргу (з урахуванням часткової сплати згідно даних інтегрованої картки платника податків) 375 004,00 грн.  (а.с. 188).
Не погоджуючись з зазначеною податковою вимогою Головного управління ДПС у Харківській області № 7782-13 від 27.10.2020 року підприємство оскаржило її шляхом подання скарги від 17.11.2020 року (Вих. №17/11-02) до ДПС України, яку рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 22.01.2021 року №1669/6/99-00-13-05-06 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 138 - 145).
Позивач заперечуючи законність вказаної вимоги, звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сума від`ємного значення в розмірі 405 308 грн., яка визначена позивачем в уточнюючому розрахунку за вересень 2020 року, вказана в рядку 21 за напрямком  до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Відповідно, в декларації за жовтень 2020 року відображена як від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового). Тобто, позивач самостійно визначив порядок використання від`ємного значення вересня 2020 року відповідно до підпункту "в" пункту 200.4 ст. 200 ПК України.     
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказана сума від`ємного значення жодним чином не впливає на податковий обов`язок щодо сплати податкового зобов`язання серпня 2020 року, а тому податкову вимогу форми "Ю" № 7782-13 від 27.10.2020 року  сформовано Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі та в межах повноважень, визначених ПК України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що  21.09.2020 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" подало до Головного управління ДПС у Харківській області, Київське управління, Київська ДПІ (Московський район м. Харкова) податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний місяць серпень 2020 року, в якій самостійно визначено суму податкових зобов`язань за звітний період серпень 2020 року у розмірі 411 862 грн. (рядок 9), суму податкового кредиту 424 717 грн. (рядок 17) та суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) 12 855 грн. (а.с. 95 - 96).
За фактичних обставин, що пов`язані із діями контрагента підприємства позивача, та які не входили до предмету розгляду і встановленню судом, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» (код 40997279) 23.10.2020 року було подано до контролюючого органу два уточнюючих розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок:
-за серпень 2020 року, в якому визначено та уточнено наступні показники за серпень 2020 року: податкове зобов`язання 411 862 грн., від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду 19 409 грн., позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету 392 453 грн. (а.с. 126 - 128).
-за вересень 2020 року у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому визначило суму податкового зобов`язання 2 325 грн. (рядок 4.1), суму податкового кредиту 420 488 грн. (графа 5 "уточнений показник" рядок 17 розділу II "Податковий кредит") та суму від`ємного значення 405 308 грн. (графа 6 "різниця" рядок 21) (а.с. 118 - 120).
Згідно з п. 202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць .
Відповідно до п.203.1 ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст,203 ПК України).
Колегія суддів встановила,  що з метою виправлення самостійно допущенної помилки (безпідставного формування податкового кредиту за серпень 2020 року з метою перенесення його в наступний період) позивачем надано одночасно уточнюючі розрахунки, якими визначено до сплати 392 453 грн. податкових зобов`язань, та суму від`ємного значення 405 308 грн. (графа 6 "різниця" рядок 21) (а.с. 118-120).
Відповідно до п.200.1. 200,2 та 200.4 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а)враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б)або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в)та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Отже, саме на підставі п.п.а) п.200.1 ст. 200 ПК України зазначеними діями позивач самостійно переніс податковий кредит з серпня 2020 року у наступний місяць.
Відповідач, як при розгляді справи у суді першої інстанції, так і при розгляді справи апеляційним судом, наполягає на врахуванні уточнюючого розрахунку за серпень та неврахуванні уточнюючого розрахунку за вересень через  помилки у його заповненні. 
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.
У відповідності до пункту 5 розділу III "Розрахунки за звітний період 1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов ’язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.
У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу;
2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податковій: зобов язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від ’ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.
З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу VКодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).»
Таким чином,  позивач  повністю дотримався зазначеного положення та належно відобразив отримане від`ємне значення (тобто, збільшив податковий кредит серпня місяця).
Отже, помилковими доводи представника відповідача, що  значення рядка 19 (на відміну від рядка 18) не враховується ним під час відображення декларацій у інтегрованій карті платника. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України     кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених     статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України     передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку  наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування вимоги  "Ю" № 7782-13 від 27.10.2020 року 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 по справі № 520/2277/21  скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов  Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати  податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області №7782-13 від 27.10.2020 року.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко   	
Постанова складена в повному обсязі  23.12.21.