ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2022 року

м. Харків

справа №630/205/17

провадження № 22-ц/818/975/22

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом – ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року, постановлене під головуванням судді Малихіна О.О. в залі суду в місті Люботин Харківської області (повний текст судового рішення складено 04 травня 2018 року), -
в с т а н о в и в:
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.
У червні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позовом до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. 
Перерозподілено ідеальні долі співвласників у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши, що ОСОБА_1 належить на праві власності 35/100 частин домоволодіння замість 3/8 частин, а ОСОБА_2 належить на праві власності 65/100 частин домоволодіння замість 5/8 частин.
Виділено в натурі ОСОБА_2 на належні їй 65/100 часток у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, наступні приміщення: кухню 1-1 площею 11,4 кв.м, санвузол 1-2 площею 4,8 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 17,7 кв.м, тамбур І площею 1,2 кв.м, та наступні будівлі і споруди: сарай літ. «Б», погреб літ. «бп», 2/3 частини сараю літ. «Д».
Зобов`язано ОСОБА_2 в сараї літ. «Д» влаштувати перегородку та дверні прорізи, розділивши сарай на дві частини.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з виділенням її частки майна в натурі.
Виділено в натурі ОСОБА_1 на належні йому 35/100 часток у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, наступні приміщення: передню 2-1 площею 6,1 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 8,6 кв.м, кухню 2-3 площею 3,4 кв.м, та наступні будівлі і споруди: літню кухню літ. «Г», 1/3 частину сараю літ. «Д», вбиральню літ. «Е».
Зобов`язано ОСОБА_1 виконати наступні переобладнання:
• в приміщенні кухні 2-3 влаштувати санвузол;
• в зовнішній стіні передньої 2-1 замість дверного прорізу влаштувати віконний проріз;
• демонтувати перегородку мід приміщеннями передньої 2-1 та житлової кімнати 2-2, організувавши приміщення житлової кімнати площею 14,7 кв.м;
• в зовнішній стіні житлової кімнати 2-2 влаштувати дверний проріз;
• добудувати до житлового будинку кухню площею не менше 7,0 кв.м.
Зобов`язано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 6318,00 грн., які сплачені співвласником ОСОБА_2 та  знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ТУ ДСАУ в Харківській області, код 26281249, банк – ДКСУ в м. Києві, МФО 820172 (квитанція № 0.0.968233731.1 від 19 лютого 2018 року).
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з виділенням його частки майна в натурі.
Визначено порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 225,0 кв.м. та виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 375,00 кв.м.
Межу розподілу прокладено у такий спосіб:
• на відстані 6,25 м від домоволодіння АДРЕСА_2 відрізок довжиною 6,44 м,
• по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»;
• від зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А-1» до кута літньої кухні літ. «Г» відрізок довжиною 3,08 м;
• по зовнішній стіні літньої кухні літ. «Г» та по лінії розподілу сараю літ. «Д»;
• від сараю літ. «Д» поворот ліворуч відрізок довжиною 13,39 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 6,64 м та 9,36 м.
В іншій частині позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 - відмовлено.
Повернуто ОСОБА_1 суму грошової компенсації в розмірі 6052 грн., сплачену ним по квитанції № 21615938-1 від 15 лютого 2018 року на рахунку № 37318098006674 в ТУ ДСАУ в Харківській області, код 26281249, банк – ДКСУ в м. Києві, МФО 820172.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 13,27 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1167,49 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його уточнені позовні вимоги у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права;  ОСОБА_1 вказує, що оскаржуваним рішенням безпідставно зменшено його частку у майні, залишивши у власності лише одну кімнату без жодних обслуговуючих приміщень. Таким чином замість захисту порушеного права, суд фактично позбавив його повноцінного житла, зазначивши, що він повинен добудувати його сам собі. Крім того судом не обґрунтовано неможливості поділу домоволодіння за першим варіантом експертизи, який не передбачає втручання в несучі конструкції будинку та загальні комунікації.
Представник ОСОБА_2 – ОСОБА_3 надав письмові пояснення до апеляційної скарги, просив залишити рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постановою Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні як первісного позову, так і зустрічного позову.
Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року постанову Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою – скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Верховним Судом зазначено, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 листопада 2017 року № 10069/22164/22165 не передбачається втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування у зв`язку із чим дозвільні документи не потребуються, а тому суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.
В частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, постанова Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року не оскаржувалася та судом касаційної інстанції в цій частині в касаційному порядку не переглядалася.
Статтею 417 ЦПК України передбачено, що вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
З урахуванням вказаного, наразі предметом апеляційного розгляду є рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обидва варіанти розподілу спірного житлового будинку, які визначені судовою будівельно-технічною експертизою від 17 листопада 2017 року № 10069/22164/22165, передбачають необхідність проведення дій по переобладнанню приміщень в тій частині житлового будинку, яку використовує ОСОБА_1 задля можливості утворення житлової кімнати площею 14,7 кв.м. Тому саме у позивача виникає обов`язок виконати роботи з перебудови внутрішніх приміщень у житловому будинку. Суд вважав, що для розподілу спірного житлового будинку застосуванню підлягає саме другий варіант, який відповідає варіанту розподілу житлового будинку. Згідно з технічним звітом роботи з перебудови внутрішніх приміщень в житловому будинку не передбачають втручання в несучі конструкції та інженерні мережі системи загального користування.
Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 28 травня 2014 року ОСОБА_1 є власником 3/8 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11 т.1).
Відповідачка ОСОБА_2 є власником інших 5/8 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 за договорами від 28 квітня 2016 року (а.с.43-46 т.1).
Спірний житловий будинок літ. «А-1» за адресою:  АДРЕСА_1 має прибудову літ. «А1-1» з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», погреб літ. «бп», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», вигрібна яма літ. «Я», огорожі № 3, 5, 7, 10 (а.с.20-21 т.1).
Між сторонами виник спір щодо встановлення порядку користування спірним будинком.
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 02 червня 2017 року за клопотанням сторін призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Харківського НДІСЕ ім. заслуженого професора М. С. Бокаріуса (а.с.52 т.1).
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10069/22164/22165 від 17 листопада 2017 року, експертом запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників та, відповідно, два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням максимальної ізоляції. При цьому в розрахунок не були включені надвірні будівлі і споруди: вбиральня літ. «Ж», вигрібна яма літ. «Я» та огорожі, які фактично були зведені після 28 травня 2014 року, та являють собою особисту власність одного зі співвласників (а.с.72-96 т.1).
Як на підставу позовних вимог,  ОСОБА_1 посилався на те, що спірний будинок має дві квартири; він з сім`єю проживає у квартирі АДРЕСА_3 . В його користуванні перебувають житлова кімната 2-2 площею 8,70 кв.м., передня 2-1 площею 6,10 кв.м. та кухня 2-3 площею 3,00 кв.м. З надвірних будівель - літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Е»; огорожа № 3, 4 перебуває у спільному користуванні. Позивач зазначає, що існуючий порядок користування будинком не відповідає ідеальним часткам співвласників - на його ідеальну частку припадає 20 кв.м., а в дійсності він користується лише 17 кв.м. Самостійно сторони не можуть домовитися про встановлення іншого порядку користування будинком.  ОСОБА_1 вважає, що розподіл будинку треба провести саме за першим варіантом експертизи, який передбачає передачу у його власність тих приміщень, якими він вже користується, а також санвузла 1-2 площею 4,80 кв.м. Передбачені таким варіантом розподілу переобладнання в житловому будинку не потребують втручання у несучі конструкції і він згоден виконати їх за власний рахунок. Також згоден виплатити відповідачці грошову компенсацію у сумі 6 052 грн. за збільшення його частки у праві власності. У зв`язку з цим, позивач просив суд виділити в натурі частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в самостійний об`єкт нерухомого майна та передати йому у приватну власність наступні приміщення: у житловому будинку літ. «А-1» з їх відповідною нумерацією у технічному паспорті - санвузол № 1-2 площею 4,8 кв.м, передню № 2-1 площею 6,1 кв.м, житлову кімнату № 2-2 площею 8,6 кв.м, кухню № 2-3 площею 3,4 кв.м; та надвірні будівлі, а саме: літню кухню літ. «Г», 1/3 частину сараю літ. «Д», вбиральню літ. «Е», поклавши на нього обов`язок виконання перепланувань, визначених експертом. Також позивач просив припинити право спільної часткової власності на житловий будинок. Визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанта № 1 судової будівельно-технічної експертизи та виділити йому частину земельної ділянки площею 225,0 кв.м з визначенням, що межа між земельними ділянками співвласників має проходити наступним чином: на відстані 5,25 м від домоволодіння АДРЕСА_2 відрізок довжиною 6,36 м; по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А-1» до кута літньої кухні літ. «Г» відрізок довжиною 3,65 м; по зовнішній стіні літньої кухні літ. «Г» та по лінії розподілу сараю літ. «Д» поворот ліворуч відрізок довжиною 13,18 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 7,38 м і 8,62 м. (а.с.136 т.1).
Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною першою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Згідно з частинами другою-третьою статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майно, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно з частиною другою статті 364 ЦК України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.
За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.
Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.
Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572.
Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
Переобладнання - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
Водночас, при поділі нерухомого майна в натурі в разі необхідності його переобладнання та перепланування, до ухвалення рішення суду повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.
Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.
Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 654/2080/17-ц (провадження № 61-3792св19) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/2430/18-ц (провадження № 61-12338св20).
Матеріали справи свідчать про те, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10069/22164/22165 від 17 листопада 2017 року, експертом запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння з відступом від ідеальних часток співвласників та, відповідно, два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням максимальної ізоляції (а.с.72-96 т.1).
Так, за першим варіантом розподілу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , пропонується на користь співвласника ОСОБА_1 виділити у житловому будинку такі приміщення: санвузол 1-2 площею 4,8 кв.м, передня 2-1 площею 6,1 кв.м, житлова кімната площею 8,6 кв.м, кухня 2-3 площею 3,4 кв.м, разом з надвірним будівлями: літньою кухнею літ. «Г», 1/3 частиною сараю літ. «Д» і вбиральнею літ. «Е», що в цілому дорівнює 40/100 частинам в праві спільної часткової власності.
За цим же варіантом на користь співвласника ОСОБА_2 судовий експерт пропонує виділити у житловому будинку з прибудовою приміщення кухні 1-1 площею 11,4 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 17,7 кв.м, тамбур І площею 1,2 кв.м разом з надвірними будівлями: сараєм літ. «Б» з погребом літ. «бп» та 2/3 частинами сараю літ. «Д», що в цілому дорівнює 60/100 частинам в праві спільної часткової власності.
Відповідно до другого варіанту розподілу житлового будинку, на користь співвласника ОСОБА_1 пропонується виділити у житловому будинку такі приміщення: передня 2-1 площею 6,1 кв.м, житлова кімната площею 8,6 кв.м, кухня 2-3 площею 3,4 кв.м, разом з надвірним будівлями: літньою кухнею літ. «Г», 1/3 частиною сараю літ. «Д» і вбиральнею літ. «Е», що в цілому дорівнює 35/100 частинам в праві спільної часткової власності замість 3/8.
При цьому, в користування співвласника ОСОБА_2 за пропозицією судового експерта виділяються у житловому будинку приміщення кухні 1-1 площею 11,4 кв.м, санвузол 1-2 площею 4,8 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 17,7 кв.м, тамбур І площею 1,2 кв.м, разом з надвірним будівлями: сараєм літ. «Б» з погребом літ. «бп» та 2/3 частинами сараю літ. «Д», що в цілому дорівнює 65/100 частинам в праві спільної часткової власності замість 5/8 часток.
Разом з цим, як в І та і в ІІ варіантах висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 листопада 2017 року № 10069/22164/22165, експертом вказано про необхідність устаткування кожної квартири самостійними системами опалення, електроосвітлення тощо.
Експерт також вказав, що переобладнання по запропонованим варіантам необхідно проводити у відповідності з ДБН А.3.1-5-2016 «Организация строительного производства» та у відповідності до вимог чинного законодавства.
Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 10069/22164/22165 від 17 листопада 2017 року не передбачається втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування у зв`язку із чим дозвільні документи не потребуються.
Сторони не заперечують, що будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має дві квартири. ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_3 . В його користуванні перебувають житлова кімната 2-2 площею 8,70 кв.м., передня 2-1 площею 6,10 кв.м. та кухня 2-3 площею 3,00 кв.м. З надвірних будівель - літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Е»; огорожа № 3, 4 перебуває у спільному користуванні.
За першим варіантом розподілу житлового будинку, що визначений експертом, запропоновані перепланування не погіршують становище співвласників (а.с.93 т.1). Натомість другий варіант поділу передбачає, в тому числі, здійснення добудови ОСОБА_1 кухні площею не менше 7,0 кв.м. (а.с.95 т.1).
Колегія суддів вважає, що саме перший варіант розподілу житлового будинку та земельної ділянки, який наданий експертом, відповідає інтересам кожного співвласника. Такий варіант розподілу передбачає передачу у власність сторін тих приміщень, якими вони вже користуються; при цьому передбачені таким варіантом розподілу переобладнання в житловому будинку не потребують втручання у несучі конструкції та здійснення прибудов.
Тому колегія суддів вважає за необхідне провести поділ спірного домоволодіння та земельної ділянки відповідно до першого варіанту поділу, запропонованого експертом.
Посилання ОСОБА_2 на те, що другий варіант розподілу житлового будинку є найбільш прийнятним для обох співвласників, з урахуванням зроблених нею ремонтних робіт, - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки саме перший варіант поділу спірного нерухомого майна є найбільш прийнятним з вищенаведених підстав, а також відповідає засадам розумності, законності та справедливості.
При цьому враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою – підлягає скасуванню. Позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 200 грн., з яких: 960 грн. – судовий збір, сплачений позивачем при розгляді справи у суді першої інстанції (640 грн. – при подачі позову та 320 грн. – за заяву про забезпечення доказів), 960 грн. - судовий збір, сплачений позивачем при подачі апеляційної скарги, та 1 280 грн. – судовий збір, сплачений при подачі касаційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 квітня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою – скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Перерозподілити ідеальні долі співвласників у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши, що ОСОБА_1 належить на праві власності 40/100 частин домоволодіння замість 3/8 частин, а ОСОБА_2 належить на праві власності 60/100 частин домоволодіння замість 5/8 частин.
Виділити в натурі ОСОБА_1 на належні йому 40/100 часток у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, наступні приміщення: у житловому будинку літ. А-1: санвузол №1-2 площею 4,8 кв.м., передню №2-1 площею 6,1 кв.м., житлову кімнату №2-2 площею 8,6 кв.м., кухню №2-3 площею 3,4 кв.м.; та надвірні споруди: літню кухню літ. «Г», 1/3 частину сараю літ. «Д», вбиральню літ. «Е».
Виділити в натурі ОСОБА_2  на належні їй 60/100 частин житлового будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , наступні приміщення: у житловому будинку літ. А-1: частину кухні №1-1 площею 7,8 кв.м., житлову кімнату №1-5 площею 17,7 кв.м., частину кухні №1-1 площею 3,6 кв.м., тамбур №1 площею 1,2 кв.м.; по надвірним спорудам: сарай літ. «Б», погріб літ. «б-п», 2/3 частин сараю літ. «Д».
Зобов`язати ОСОБА_1 виконати наступні переобладнання:
• закласти дверний проріз між приміщенням кухні 1-1 та санвузла 1-2;
• демонтувати перегородку між приміщеннями санвузла 1-2 та кухні 2-3, організувавши приміщення кухні площею 8,2 кв.м.;
• в зовнішній стіні приміщення 1-2 влаштувати дверний проріз з подвійним блоком;
• в зовнішній стіні передньої 2-1 замість дверного прорізу влаштувати віконний проріз;
• демонтувати перегородку між приміщеннями передньої 2-1 та житлової кімнати 2-2, організувавши приміщення житлової кімнати площею 14,7 кв.м.;
• в сараї літ. «Д» влаштувати перегородку та дверні прорізи, розділивши сарай на дві частини;
• лінія розподілу горищного приміщення проходить по лінії розподілу житлового будинку без обладнання поділяючої перегородки. Кожному із співвласників влаштувати собі окремий лаз;
Сторонам устаткувати кожну квартиру самостійними системами опалення, електроосвітлення, тощо.
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з виділенням часток майна в натурі.
Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 225,0 кв.м., ОСОБА_2 – 375 кв.м. Визначити, що межа між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб:
• на відстані 5,25 м від домоволодіння АДРЕСА_2 відрізок довжиною 6,36 м,
• по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»;
• від зовнішньої стіни жилого будинку літ. «А-1» до кута літньої кухні літ. «Г» відрізок довжиною 3,65 м;
• по зовнішній стіні літньої кухні літ. «Г» та по лінії розподілу сараю літ. «Д»;
• від сараю літ. «Д» поворот ліворуч відрізок довжиною 13,18 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 7,38 м та 8,62 м.
Виплатити ОСОБА_2 суму у розмірі 6 052 грн., яка знаходиться на депозитному рахунку № 37318098006674 в ТУ ДСАУ в Харківській області, код 26281249, банк – ДКСУ в м. Києві, МФО 820172, що внесена ОСОБА_1 по квитанції № 21615938-1 від 15 лютого 2018 року, в якості грошової компенсації за зменшення її частки у праві власності.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 200 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 27.01.2022 року.