УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  906/1422/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 (колегія суддів у складі: Коломис В.В. - головуючий, Миханюк М.В., Саврій В.А.) 
та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 (суддя Вельмакіна Т.М.) 
та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021(суддя Вельмакіна Т.М.) 

у справі № 906/1422/20
за позовом Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталя Деонізовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка"
про стягнення 783230 грн, 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць Ковальський Віталій Деонізович 17.01.2022 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича, Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 4 ст. 293 цього Кодексу.

При цьому за вимогами п. 1 ч. 4  ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положеннями ст.ст. 13, 74 ГПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно поважних причин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та поважність.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича  подана 17.01.2022 із порушенням встановленого строку на касаційне оскарження відповідних судових рішень, оскільки повний текст оскаржуваної постанови підписано 14.12.2021, а тому двадцятиденний строк для подання касаційної скарги спливає 03.01.2022, але оскільки 03.01.2022 був вихідним днем, то згідно   зі  ст. 116 ГПК України, останнім днем звернення з касаційною скаргою на зазначене судове рішення є 04.01.2022.

У касаційній скарзі Фізична особа-підприємець Ковальський Віталій Деонізович просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови скаржник до цього часу не отримав, а з текстом постанови ознайомився лише 06.01.2022 на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. 

У той же час відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Повний текст постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.12.2021.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску такого строку, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними. 

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до п.п. 1, 5  ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви ви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 

Отже, скаржник повинен був надати суду докази сплати судового збору  за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 23496,90 грн (1.5% від 783230,00)х200%, де 783230,00 грн - оспорювана сума, 1,5% - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги).

Однак до касаційної скарги не недодано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.  

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1         ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3  ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу. 

Фізична особа-підприємець Ковальський Віталій Деонізович, звертаючись з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021 як підставу для касаційного оскарження зазначає, що оскаржувані судові рішення є незаконними, постановлені із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Судами першої та апеляційної інстанцій було допущено неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Проте касаційна скарга подана без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у п. 5 ч. 2  ст. 290 ГПК України, оскільки позивач не зазначив належним чином підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення апеляційної інстанції у цій справі відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 зазначеного Кодексу. 

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021 у справі № 906/1422/20 підлягає залишенню без руху на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та подання суду належних доказів поважності причини пропуску такого строку; зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав). Також скаржнику належить надати суду належні докази сплати судового збору в сумі 23496,90 грн у встановленому порядку. 

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича на  постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 та рішення Господарського суду Житомирської області від 08.09.2021 та додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2021 у справі № 906/1422/20 залишити без руху.
2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Ковальському Віталію Деонізовичу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В. Картере

Судд                                                                                          О. Банасько

                                                                                          В. Пєсков