ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/802/22 Справа № 206/2968/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 05 листопада 2010 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Шлюб було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2016 і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто додаткові витрати на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття або змін обставин, що викликали потребу у стягненні додаткових витрат. На час ухвалення рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року, сину було 5 років. При цьому, станом на дату винесення рішення прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становив 1167 грн., і сума аліментів, визначена судом, приблизно відповідала цьому показнику. На даний час дитині 9 років. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн., тобто 800грн., раніше стягнення з відповідача аліментів, становлять в тричі менше суми мінімально гарантованої державою. Додаткові витрати були стягнуті у зв`язку із хворобою дитини, яка є дитиною з інвалідністю підгрупи А. Основний діагноз: ДЦП, симптоматична епілепсія з частими генералізованими приступами. Дитина самостійно не їсть, не одягається і не роздягається, гігієнічні процедури самостійно не виконує. Відповідно до консультативного висновку від 17 травня 2021 року, дитина ОСОБА_1 , сама себе не обслуговує, обмежена до переміщення, спілкуванні і самообслуговування, потребує постійного догляду і допомоги фізичної особи. Дитина потребує в постійному прийомі проти судомних препаратів, в засобах гігієни, санітарно-профілактичному лікуванні 3 рази на рік, а також потребує постійної фізичної реабілітації (масаж, ЛФК, тейпування). Щомісячно на придбання ліків витрачається щонайменше 3256 грн. 46 коп. Щомісячно на придбання засобів гігієни витрачається щонайменше 4148 грн. 40 коп.. У зв`язку з наявністю м`язового тонусу всіх кінцівок у дитини виникає потребу у носінні спеціального одягу. Загальна сума витрат на одяг щоквартально становить 11109 грн. 93 коп., що в місячному розрахунку становить 3703 грн. 31 коп. Загальна сума додаткових витрат із придбання ліків для лікування дитини та здійснення за нею догляду складає 11108 грн.17 коп. Сума заявлена для стягнення додаткових витрат з батька дитини є співмірною та такою, що не порушує принцип рівнозначності частин участі батьків у додаткових витратах. Позивач зазначає, що вона постійно доглядає за дитиною в силу хвороби останньої. У зв`язку з постійним наглядом за дитиною з інвалідністю, вона немає можливості працевлаштуватися, не отримує доходу. Єдиним доходом є державна соціальна допомога дітям з інвалідністю, що виплачується щомісячно у розмірі 4830 грн. 80 коп. та покриває лише частину додаткових витрат на утримання дитини. У разі стягнення додаткових витрат з батька у розмірі 5500 грн., буде забезпечений належний догляд за дитиною з інвалідністю, яка потребує додаткових витрат у розмірі приблизно 11108 грн. 07 коп. щомісячно (частка матері – 4830 грн. 80 коп. та частка батька – 5500 грн.). На підставі викладеного, ОСОБА_2 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішенні Самарського районного м. Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були стягнуті у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., починаючи стягнення з 19 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття на – 1/4 частку від заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здійснивши стягнення зміненого розміру аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; збільшити розмір додаткових витрат, що стягуються відповідно до рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1000 грн. на 5500 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягнення додаткових витрат.
Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн., щомісячно, та стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здійснювати стягнення зміненого розміру аліментів починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Збільшено розмір додаткових витрат, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, та стягнуто додаткові витрати у розмірі 3000 грн., щомісячно, здійснювати стягнення зміненого розміру додаткових витрат починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитиною або зміни обставин, що викликали потребу у стягненні додаткових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. Стягнення за виконавчим листом, виданим Самарським районним судом м. Дніпропетровська у справі №206/5978/16-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно, та додаткових витрат у розмірі 1000 грн. щомісячно, припинити з дня набрання даним рішенням законної сили.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 25 листопада 2021 року скасувати в частині збільшення розміру додаткових витрат на дитину та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 25 листопада 2021 року залишити без змін в оскаржуваній частині, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року у справі №206/5978/16 з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягненні додаткових витрат (а.с.15-18).
Як вбачається з виписок з історії хвороби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проходив 2-й та 4-й курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця з 16 вересня 2013 року по 22 вересня 2013 року та з 27 січня 2014 року по 06 лютого 2014 року та має діагноз: G80.1 ДЦП, спастична диплегія, дискінетичний, судомний синдроми, рухові порушення ІV рівня за класифікацією GMFCS (а.с.19-22).
З консультативного висновку дитячого невролога, нейрореабілітолога від 17 травня 2021 року вбачається, дитина ОСОБА_1 знаходиться під диспансерним спостереженням дитячого невролога з приводу наслідків тяжкої асфіксії, вираженого спастичного тетрапареза, симптоматичної епілепсії з частими вторинно генералізованими приступами, груба затримка когнітивного розвитку. Дитина має статут дитини-інваліда підгрупи «А». Потребує в постійному прийомі противосудомних препаратів (сабрил 500мг х 3 рази на день, депакін хроно 500мг х 3 рази на день), в засобах гігієни (памперси), санітарно-профілактичному лікуванні 3 рази на рік, а також постійній фізичній реабілітації (масаж, ЛФК, тейпування). Дитина себе не обслуговує і потребує в постійному догляді і допомозі фізичної особи (годування, гігієна, пересування та спостереження) (а.с.23).
Позивач ОСОБА_2 щомісячно отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 4830 грн. 80 коп. (а.с.29-31).
Відповідач ОСОБА_1 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.53).
       Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 в частині збільшення розміру додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність збільшення розміру додаткових витрат на дитину з 1000 грн. до 3000 грн., однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині.
Відповідно до статті 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
       Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
       Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
       Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
       Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
       Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
       Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
       Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2016 року у справі №206/5978/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягненні додаткових витрат (а.с.15-18).
Із виписок з історії хвороби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що він проходив 2-й та 4-й курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця з 16 вересня 2013 року по 22 вересня 2013 року та з 27 січня 2014 року по 06 лютого 2014 року та має діагноз: G80.1 ДЦП, спастична диплегія, дискінетичний, судомний синдроми, рухові порушення ІV рівня за класифікацією GMFCS (а.с.19-22).
З консультативного висновку дитячого невролога, нейрореабілітолога від 17 травня 2021 року вбачається, дитина ОСОБА_1 знаходиться під диспансерним спостереженням дитячого невролога з приводу наслідків тяжкої асфіксії, вираженого спастичного тетрапареза, симптоматичної епілепсії з частими вторинно генералізованими приступами, груба затримка когнітивного розвитку. Дитина має статут дитини-інваліда підгрупи «А». Потребує в постійному прийомі противосудомних препаратів (сабрил 500мг х 3 рази на день, депакін хроно 500мг х 3 рази на день), в засобах гігієни (памперси), санітарно-профілактичному лікуванні 3 рази на рік, а також постійній фізичній реабілітації (масаж, ЛФК, тейпування). Дитина себе не обслуговує і потребує в постійному догляді і допомозі фізичної особи (годування, гігієна, пересування та спостереження) (а.с.23).
Дитина проживає з матір”ю ОСОБА_2 , яка щомісячно отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 4830 грн. 80 коп. (а.с.29-31).
Звернувшись до суду з цим позовом ОСОБА_2 просила суд, зокрема, збільшити розмір додаткових витрат, що стягуються відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1000 грн. на 5500 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягнення додаткових витрат.
       Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, дитина ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,має статус дитини-інваліда підгрупи «А», через хворобу потребує в постійному прийомі противосудомних препаратів, в засобах гігієни, санітарно-профілактичному лікуванні, а також постійній фізичній реабілітації. Дитина ОСОБА_1 себе не обслуговує та потребує в постійному догляді і допомозі фізичної особи.
Встановлено, дитина потребує прийом противосудомних препаратів - сабрил 500мг х 3 рази на день, депакін хроно 500мг х 3 рази на день, однак з наданих позивачем чеків не вбачається придбання саме вказаних препаратів.
Відповідач зазначив, що медичний препарат депакін хроно 500мг він купує та передає позивачеві на лікування сина, та зазначене позивачем не спростовано жодними доказами. 
       Слід зазначити, додаткові витрати на дитину можуть також покриватися і після їх фактичного понесення, які будуть підтверджені відповідними доказами (довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками).
       Встановлено, відповідач ОСОБА_2 має також малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.53).
       Мати дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_3 не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.55). 
       Відповідно до судового наказу, виданого Самарським районним судом м.Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку з 29 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.53, 236). 
За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши стягнуту з відповідача суму додаткових витрат на дитину з 3000 грн. щомісячно - до 2000 грн. щомісячно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року в частині збільшення розміру додаткових витрат, що стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська по справі №206/5978/16-ц від 22 грудня 2016 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., щомісячно, та стягнення додаткових витрат у розмірі 3000 грн., щомісячно, змінити, зменшивши суму додаткових витрат з 3000 грн. до — 2000 грн. щомісячно.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

       Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова