ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року	Львів	Справа № 380/3360/20 пров. № А/857/21418/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                 Волошин М.М.
за участі позивача:                                           ОСОБА_1 
представника позивача:                                 Кулеба Б.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської селищної ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Гулкевич І.З., повне судове рішення складено 22.10.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Львівської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

                                                 ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської селищної ради Львівської області про визнання незаконним та скасування розпорядження виконуючого обов`язки голови Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Майора Ярослава Степановича №23 від 24.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням штату з 06.04.2020 року з посади інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області з 07.04.2020 року, стягнення з Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Домажирської сільської ради ХХХХІ сесії VII скликання 32766 від 21.12.2019 внесено зміни до штатного розпису Домажирської сільської ради, а саме виведено посаду інспектора в кількості 1 штатна одиниця та затверджено новий штатний розпис Домажирської сільської ради в кількості 12 штатних одиниць згідно додатку. Відповідно до розпорядження виконуючого обов`язки голови Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Майора Ярослава Степановича №23 від 24.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням штату з 06.04.2020 року з посади інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Позивач наголошує, що її було фактично скорочено в зв`язку з тим, що один з депутатів, який в подальшому був відкликаний за народною ініціативою вирішив помститися їй за її громадянську позицію. Депутат ОСОБА_2 виніс на сесію Домажирської сільської ради пропозицію про скорочення виведення посади інспектора в кількості 1 штатна одиниця, як результат було скорочено позивача, тому що ОСОБА_1 єдина зі всього штату працівників сільської ради проголосувала за його відкликання. Жодних змін в структурі, зменшення обсягу роботи чи в роботі сільської ради не відбулось, які би стали підставою для скорочення штатного розпису. Зауважує, що з повідомленням про вивільнення від 04.02.2020 №62 вона не була ознайомлена. ОСОБА_1 також покликається на те, що в повідомленні про вивільнення вказано, що звільнення обумовлено неможливістю переведення на іншу посаду у зв`язку з її відсутністю, однак такі посилання відповідача не відповідають дійсності, так як в штатному розписі було на момент повідомлення про вивільнення ряд вакантних посад. Позивачу не було запропоновано жодної посади зі штатного розпису Домажирської сільської ради, чим порушено процедуру звільнення працівника у зв`язку з його розірванням з ініціативи власника або уповноваженого органу. Звертає увагу на тому, що відповідачем порушено ч.2 ст. 49-2 КЗпП, оскільки позивач самостійно виховує дитину та є одинокою матір`ю. З наведених підстав позивачка просила  поновити її на посаді та стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просила позов задоволити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області №23 від 24.03.2020 року “Про звільнення ніспектора ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області з 07 квітня 2020 року. Стягнуто з Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, як правонаступника Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 187 921,08 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області з 07 квітня 2020 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Рішення суду першої інстанції оскаржила Івано-Франківська селищна рада Львівської області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив виключно з того, що відповідачем не надано суду доказів, що при вивільненні позивач була належним чином ознайомлена з переліком вакантних посад, а також не доведено належними доказами, що позивач відмовлялася від запропонованих посад.
Проте судова колегія апеляційного суду не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно розпорядження голови Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Стойко І.І. від 10.04.2019 року №27, ОСОБА_1 було прийнято з 19.04.2019 року на посаду інспектора Домажирської сільської ради з окладом згідно штатного розпису.
21.12.2019 ХХХХІ сесією VII скликання Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області прийнято рішення №2766 від 21.12.2019 "Про внесення змін в штатний розпис Домажирської сільської ради". Відповідним рішенням внесено зміни до штатного розпису Домажирської сільської ради, а саме виведено посаду інспектора в кількості 1-а штатна одиниця та затверджено штатний розпис Домажирської сільської ради в кількості 12 штатних одиниць.
Як вбачається з повідомлення №62 від 04.02.2020 ОСОБА_1 повідомлено про майбутнє вивільнення у зв`язку із скороченням штату згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення обумовлено неможливістю переведення на іншу посаду у зв`язку з її відсутністю.
Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області Майора Я.С. від 24.032020 року №23 ОСОБА_1 було звільнено, у зв`язку із скороченням штату з 06.04.2020 року з посади інспектора Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.
Як вважає позивач, вона була безпідставно звільнена з роботи, в порушення гарантій щодо переважного права на залишення на роботі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є його розірвання ініціативи власника або уповноваженого ним органу.
Згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Статтею 49-2 КЗпП України врегульовано порядок вивільнення працівників.
Відтак, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
У відповідності до вказаної норми, Домажирською сільською радою 04.02.2020 року позивачу надано повідомлення про вивільнення за №62.
Як вбачається з його змісту, позивача повідомлено про майбутнє звільнення згідно п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 06.04.2020 року, у зв`язку зі скороченням штату, відповідно до рішення Домажирської сільської ради від 21.12.2019 року за №2766.
Разом з тим, позивача проінформовано про те, що звільнення обумовлено неможливістю переведення на іншу посаду у зв`язку з її відсутністю.
У цей же день, позивача ознайомлено із відповідним повідомленням про вивільнення, що підтверджується підписом позивача про ознайомлення та датою вручення, що вказує на дотримання відповідачем положень ч. 1ст. 49-2 КЗпП України.
Відтак, твердження позивача про те, що у повідомленні про вивільнення відповідачем порушено вимоги, що ставляться до реквізитів, які має містити документ, апеляційний суд вважає надуманими.
Повідомлення про вивільнення підписано в.о. голови Домажирської сільської ради Майором Я.С., проставлено печатку, зареєстровано у журналі реєстрації вихідних документів, і відповідно присвоєно номер.
Судова колегія апеляційного суду вкотре звертає увагу, що Домажирська сільська рада була зобов`язана запропонувати лише роботу за відповідною професією чи спеціальністю, проте такої роботи в Домажирській сільській раді для позивача не було, про що її було повідомлено і про те що їй це було відомо вона поставила підпис 04.02.2020 року. 
Аналогічна правова позиція відображена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 9 серпня 2017 року у справі №6-1264цс17. 
В даній Постанові Верховного Суд України зазначено, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Але, так як громадянка ОСОБА_1 не відповідала кваліфікаційним вимогам, їй і не пропонувались інші посади.
28.01.2022 року за вх.№К-3285/22 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшли додаткові пояснення від секретаря Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_3 , який на час виникнення спірних правовідносин виконував обов`язки сільського голови і відповідно проводив звільнення позивача - ОСОБА_1 , де вказано наступне.
ОСОБА_3 в період звільнення ОСОБА_1 працював на посаді секретаря Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області та вважає, що звільнення ОСОБА_1 , було проведено відповідно до вимог законодавства з огляду на наступне.
Згідно розпорядження Домажирського сільського голови від 10 квітня 2019 року №27, було прийнято ОСОБА_1 на посаду інспектора. 

Відповідно до посадової інструкції інспектора Домажирської сільської ради, до повноважень ОСОБА_1 було віднесено питання юридичного забезпечення сільської ради. Обов`язками ОСОБА_1 були зокрема: сприяння правильному застосуванню законодавства про працю; участь у підготовці висновків щодо правових питань, які виникають у діяльності сільської ради, проектів нормативних актів, а також у розробленні пропозицій для удосконалення діяльності установи; надання довідок і консультацій працівникам установи про чинне законодавство, а також висновки з організаційно-правових та інших юридичних питання, надання допомоги в оформленні документів різного характеру.
Відтак, прямим обов`язком ОСОБА_1 , як інспектора з питань юридичного забезпечення, було надання консультацій з правових питань для Домажирської сільської ради.
Ознайомлюючись із повідомленням про вивільнення (яке було підписано 4 лютого 2020 року), ОСОБА_1 , як працівник Домажирської сільської ради, яка відповідала за юридичне забезпечення, чітко розуміла, що вона підписує і що реально не було посад на які її могли перевести у зв`язку із відсутністю посад за відповідною кваліфікацією, а ті посади які були з об`єктивних причин не могли бути їй запропоновані.
В процесі звільнення ОСОБА_1 , Домажирська сільська рада не отримувала заперечень чи повідомлень, щодо протиправності таких дій, тобто ОСОБА_1 , як юрист усвідомлювала законність її звільнення.
Процедура звільнення ОСОБА_1 на думку заявника відбулась відповідно до вимог Кодексу законів про працю України і дане скорочення посади відбулось з ініціативи депутатів сільської ради, які не вбачали необхідність в утриманні такої посади, так як ефективність від даної посади для ради була мінімальна.
Також заявник наголошує, що ОСОБА_1 системно порушувала трудову дисципліну, відлучаючись з місця праці без попереджень безпосереднього керівника і не виконувала своїх посадових обов`язків в повному обсязі, що і було однією із причин скоротити зазначену посаду, а в подальшому зменшити фонд оплати праці Домажирської сільської ради, скерувавши зазначені кошти в незавершене будівництво дитячого садка в селі Домажир.
Суд першої інстанції за результатами розгляду справи ухвалив рішення, врахувавши лише доводи позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,  колегія суддів,-
                                                    ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Івано-Франківської селищної ради Львівської області  – задоволити.
Рішення  Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року у справі № 380/3360/20 – скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 23.02.2022