ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року	Львів	Справа № 380/13853/21 пров. № А/857/22854/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Кушнерика М. П., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 і Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року  у справі № 380/13853/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції – Москаль Р.М.,
час ухвалення рішення – 29.11.2021 року,
місце ухвалення рішення – м.Львів
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                          в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року; зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року з урахуванням базового місяця лютий 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату йому індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2019 року відповідно до вимог п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), з врахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року; зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату йому індексацію грошового забезпечення за червень 2019 року відповідно до абзацу 6 статті 4 Порядку №1078 з врахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця липня 2015 року. Зобов`язано Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як «базових» місяців, а також провести виплату перерахованої індексації з урахуванням раніше виплачених сум та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню частково, покликаючись на те, що спосіб відновлення прав позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити йому перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців не забезпечує повний ефективний захист його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку суб`єктів владних повноважень. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно оминув норми абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року) та не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, тому вважає, що відповідачем неправильно нараховано та виплачено йому суму індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по червень 2019 року. Таким чином, вважає, що відповідача необхідно зобов`язати перерахувати і виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по травень 2019 року відповідно до вимог п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), а за червень 2019 року відповідно до абзацу 6 ст.4 Порядку №1078. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 16 листопада 2018 року із застосуванням березня 2018 року як «базового» місяця та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Крім того, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4307/21 позивачу для обрахунку індексації грошового забезпечення за спірний період було застосовано базові місяці липень 2015 року та березень 2018 року. Зазначає, що індексація грошових доходів населення провадилась відповідно до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та звертає увагу, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року по жовтень 2018 року перевищив поріг індексації в листопаді 2018 року, тому лише в грудні 2018 року військовослужбовці набули право на індексацію грошового забезпечення, а також зазначає,  що за період з грудня 2018 року по червень 2019 року позивачу здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Крім того, звертає увагу, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування є дискреційними повноваженнями військової частини, де проходить військову службу військовослужбовець. Таким чином, вважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку відповідача щодо позивача допущено не було. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.
20 квітня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №380/4307/21, яке 21 травня 2021 року набрало законної сили, відповідно до якого суд задовольнив частково позов ОСОБА_1 , а саме: визнав протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року та зобов`язав Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 18-23).
На виконання зазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахував ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 6089,85 грн, «базовим» місяцем для обчислення зростання індексу споживчих цін та нарахування індексації визначений липень 2015 року (а.с.26, 27).
За наступний період (після 01 березня 2018 року, коли розмір посадового окладу ОСОБА_1 зріс з 720 грн до 3000 грн) обчислення індексації грошового проводилося наступним чином (підтверджується архівними відомостями за 2018-2019 роки, а.с. 60,57): з березня 2018 року для обчислення зростання індексу споживчих цін з метою нарахування індексації грошового забезпечення «базовим» місяцем відповідач визначив березень 2018 року (коли внаслідок прийняття Урядом Постанови №704 суттєво зросли розміри посадових окладів військовослужбовців); виплату індексації грошового забезпечення розпочато у грудні 2018 року (в листопаді 2018 року індекс зростання споживчих цін перевищив встановлений законом поріг в розмірі 103%); з січня 2019 року і до звільнення позивача зі служби (червень 2019 року) відповідач здійснював виплату ОСОБА_1 певних сум індексації (а.с.20-21).
31 травня 2019 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №25-РС ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас за підпунктом “б” (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”; наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №47 від 25 червня 2019 року, з 25 червня 2019 року виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення (а.с.11).
Адвокат Матяшук В.К. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Львівського ОТЦК та СП із заявою від 25 липня 2021 року щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року. В поданій заяві просив базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за січень 2016-лютий 2018 року визначити січень 2008 року, а нарахування індексації з березня 2018 року по травень 2019 року здійснювати відповідно до пункту 5 Порядку №1078, індексацію за червень 2019 року здійснювати відповідно до абзацу 6 статті 4 Порядку №1078 пропорційно відпрацьованому часу (а.с.29-30).
Листом №7809 від 04 серпня 2021 року Львівський ОТЦК та СП повідомив представника позивача, що виплату сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 проведено в сумі 6089,85 грн, зазначені кошти платіжним дорученням №1244 від 12 липня 2021 року зараховані на картковий рахунок ОСОБА_1 (а.с. 32).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо не нарахування індексації грошового забезпечення у правильному розмірі за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року є протиправними, а тому з метою належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати Львівський ОТЦК та СП нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року. 
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ. 
Згідно з ч.1 ст.2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
За змістом ст.1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. 
Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено в статті 1-2 Закону №2011-XII. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Абзац 2 частини третьої статті 9 Закону №2011- XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ).
Згідно зі ст.1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з ч.1 ст.4 цього Закону (в редакції чинній від 01 січня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинність з 01 січня 2016 року, внесені зміни у частину першу статті 4 Закону №1282-ХІІ цифри "101" замінені цифрами "103".
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Ч.2 ст.5 Закону №1282-ХІІ передбачає, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону №1282-ХІІ).
Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно з пунктом 1-1 Порядку №1078 (в редакції від 21 червня 2012 року) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (у редакції від 21 червня 2012 року, що діяла до грудня 2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.
09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013). Ця постанова набрала чинності 15 грудня 2015 року та відповідно до пункту 6 цієї постанови застосовується з 01 грудня 2015 року.
Згідно з п.3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів необхідно було вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року до Порядку №21078 внесені зміни, пункт 5 викладено в новій редакції: «5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної тати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної тати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції під час визначення розміру підвищення грошових доходів у зв ’язку з індексацією враховується рівень такого підвищення.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить розмір підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.
У разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевищив 10 відсотків, Кабінет Міністрів України приймає рішення про підвищення тарифних ставок (окладів) працівникам бюджетної сфери, органам державної влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів з урахуванням с індексації, яка складається на момент підвищення.
Працівникам підприємств і організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення заробітної плати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” та положень цього Порядку.».
Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11 лютого 2016 року внесені зміни в абзац другий пункту 1-1 Порядку №1078, цифри «101» замінено цифрами «103». Ці зміни, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №77 від 11 лютого 2016 року, застосовуються з 1 січня 2016 року.
Пунктом 2 Порядку №1078 передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.
Згідно з пп.2 п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання -тексу споживчих цін перевищує: 101 відсоток - за період до 01 січня 2016 року (частина перша статті 4 Закону №1282-ХІІ в редакції, що діяла до 01 січня 2016 року); 103 відсотки - за період після 01 січня 2016 року (частина перша статті 4 Закону №1282-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №911 -VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що діяла до 01 лютого 2015 року базовим місяцем для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій: підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається «базовим» при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У зв`язку з прийняттям Постанови №1013, якою були внесені зміни серед іншого і до пункту 5 Порядку №1078, з 01 січня 2016 року істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим» місяцем (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил України. В період 2016-2018 років відповідач не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивача, тому позивач звернувся до суду про спонукання провести таке нарахування.
На виконання судового рішення у справі №380/4307/20 від 20 квітня 2021 року відповідач здійснив нарахування позивачу сум індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з січня 2016 по лютий 2018 року в сумі 6089,85 грн, при цьому як «базовий» місяць для обчислення зростання індексу споживчих цін ним використаний липень 2015 року (а.с. 26, 27).
Відповідно до представлених відповідачем архівних відомостей, ОСОБА_1 з березня 2018 року для обчислення зростання індексу споживчих цін з метою нарахування індексації грошового забезпечення «базовим» місяцем відповідач визначив березень 2018 року (коли внаслідок прийняття Урядом Постанови №704 суттєво зросли розміри посадових окладів військовослужбовців) (а.с.54 звор.); виплату індексації грошового забезпечення Львівським ОТЦК та СП розпочато ОСОБА_1 у грудні 2018 року (в листопаді 2018 року індекс зростання споживчих цін перевищив встановлений законом поріг в розмірі 103%) (а.с. 60); з січня 2019 року і до звільнення позивача зі служби (червень 2019 року) відповідач здійснював виплату ОСОБА_1 певних сум індексації (а.с.57).
Пункт 5 Порядку №1078 в редакції Постанови №1013, що діє з 01 грудня 2015 року, пов`язує початок обчислення зростання індексу споживчих цін з місяцем, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою.
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 28 квітня 2016 року №201/10/137-16 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, розмір посадового окладу за посадою позивача, як і будь-якого іншого військовослужбовця в Україні, був визначений постановою КМУ №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року, якою затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1-8, 30-32; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33. Постанова №1294 набрала чинності 01 січня 2008 року.
Наступне підвищення окладів військовослужбовців відбулося 01 березня 2018 року, коли набрала чинності постанова КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704.
Таким чином, в контексті нової редакції Порядку №1078 саме січень 2008 року необхідно вважати «базовим» місяцем для обчислення з 01 січня 2016 року індексації грошового забезпечення позивача, оскільки в цей місяць востаннє підвищувалися посадові оклади військовослужбовців в Україні, а тому у зв`язку з неправильним визначення «базового» місяця відповідач здійснив нарахування індексації позивачу за період з січня 2016 року по лютий 2018 року у заниженому розмірі.
Крім того, в березні 2018 року набрала чинності Постанова КМУ №704, на підставі якої розмір посадового окладу ОСОБА_1 збільшено більше ніж в чотири рази - з 720 грн до 3000 грн. Отже, березень 2018 року є «базовим» місяцем для подальшого обчислення зростання індексу споживчих цін та обчислення індексації на підставі Постанови №1078. Відповідач здійснював таке обчислення з березня 2018 року і до досягнення «порогового» значення інфляції в розмірі 103% (тобто до листопада 2018 року включно), в грудні 2018 року відповідач розпочав виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 60).
За змістом абз.3,4 п.5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (так звана «фіксовано» сума індексації). Якщо ж розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, тоді сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується.
Отже, необхідною умовою для нарахування «фіксованої» суми індексації є те, що розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Тоді «фіксована» сума індексації у місяці підвищення доходу заховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Така «фіксована» сума індексації виплачується доти, доки чергове підвищення доходу працівника не перевищить її розміру.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, у березні 2018 року набрала чинності Постанова КМУ №704, якою розмір посадового окладу ОСОБА_1 з березня 2018 року збільшено більш ніж в чотири з рази - з 720 грн до 3000 грн. Разом з тим, реальне зростання грошового доходу позивача з урахування усіх складових грошового забезпечення в березні 2018 року становило 907,91 грн: 12288,96 грн (грошове забезпечення за вирахуванням допомоги на оздоровлення 9036,00 грн, що є одноразовою виплатою) мінус 11381,05 грн дорівнює 907,91 грн. 
Отже, для визначення фіксованої суми індексації в місяці підвищення грошового забезпечення позивача (березні 2018 року) суму підвищення грошового забезпечення позивача (907,91 грн) необхідно порівняти із сумою індексації, що склалася за березень 2018 року з урахуванням при її обчисленні попереднього базового місяця, - тобто січня 2008 року. При цьому така сума індексації відповідачем ще не нарахована, оскільки він помилково використовував для обчислень неправильно визначений «базовий» місяць - липень 2015 року. З огляду на те, що відповідач лише на виконання цього рішення суду проведе нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із використанням січня 2008 року як «базового» місяця, станом на дату розгляду справи відсутній необхідний елемент («сума індексації, що склалася в місяці підвищення доходу», тобто березні 2018 року) для визначення того, чи є підстави виплачувати ОСОБА_1 так звану «фіксовану» суму індексації, а якщо є - то який розмір. Аналогічно з нарахуванням індексації за червень 2019 року, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є передчасними.
Крім того, згідно з п.2 Порядком №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження військової служби.
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем держання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З врахуванням наведеного, при виплаті ОСОБА_1 суми індексації та утриманні з цієї суми передбачених законодавством податків та зборів відповідачу необхідно одночасно здійснити компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо не нарахування індексації грошового забезпечення у правильному розмірі за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року є протиправними, а тому з метою належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 25 червня 2019 року з урахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15 січня 2004 року. 
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені сторонами в апеляційних скаргах обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду, оскільки рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог учасниками справи не оскаржується, колегія суддів відповідно до вимог ст.308 КАС України переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року  у справі № 380/13853/21 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 02 березня 2022 року.