справа № 756/16613/17
провадження № 22-ц/824/1377/2022
головуючий у суді І інстанції Луценко О.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
         18 лютого 2022 року                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва  від 17 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1   звернулась до суду першої інстанції з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва  від 17 листопада 2021 рокупозовну заяву  ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із указаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулась до  Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
Вважає передчасними та несправедливими висновки суду в частині визнання неповажними причини неявки позивача у судові засідання, які були призначені на 2 листопада 2021 року та 17 листопада 2021 року, зважаючи на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» починаючи із 00 год. 00 хв. 1 листопада 2021 року в Києві був встановлений червоний рівень епідемічної небезпеки. Таким чином, сторонам процесу рекомендовано утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності ознак захворювання, а також рекомендовано учасникам судових засідань подавати до суду заяви про відкладення судового засідання.
Вказує, що сім`я скаржника ОСОБА_1 складається з трьох осіб: з яких два в зоні підвищеного ризику - дитина 13 років та мати позивачки 63-х років ( ОСОБА_2 ), що входить до групи ризику щодо ускладненого перебігу або настання летальних випадків гострої респіраторної хвороби COVID-19, це категорія з групи ризику, і 70% летальних випадків внаслідок коронавірусної інфекції в Україні складають представники саме цієї групи.
З огляду на вище зазначене, вважає постановлену судом дату судового засідання на 2 листопада 2021 року та 17 листопада 2021 року, на самий розпал епідемії, такою, що унеможливлювала явку сторони процесу в засідання, явка не могла бути забезпечена ОСОБА_1 , оскільки при використаннІ громадського транспорту для прибуття до суду можливе інфікування, що є загрозою для здоров`я та життя позивача та її сім`ї. Звертає увагу, що станом на 17 листопада 2021 року рівень госпіталізацій по Києву становив 72,4, при визначеному показнику 60 на 100 тис. населення, а рівень захворюваності - 626 на 100 тис. населення.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Траст Фінанс» - адвокат          Писаренко О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином   (т. 4, а.с. 208-209), у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_1   звернулась до суду першої інстанції з позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва  від 13 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18 травня 2018 року о 10.00 год.     (т. 1, а.с. 19).
Відповідно до протоколу судового засідання від 18 травня 2018 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 4 вересня 2018 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів (т.1, а.с. 54-56).
Відповідно до протоколу судового засідання від 4 вересня 2018 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 30 листопада 2018 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача про надання додаткового часу для подання матеріалів кредитної справи (т.1, а.с. 61-62).
Відповідно до протоколу судового засідання від 30 листопада 2018 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 20 лютого 2019 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стремілової С.В. про відкладення розгляду справи для ознайомлення (т.2, а.с. 204-205).
Згідно довідки справа № 756/16613/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними, яка призначена на 20 лютого 2019 року о 15.00 год., була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Тітова М.Ю. у відпустці та призначена на 14 травня 2019 року о 14.00 год. (т.2, а.с. 206), про що під розписку було повідомлено представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стремілову С.В. (т. 2, а.с. 207).
13 травня 2019 року відбувся повторний автоматизований розподіл справи та на підставі розпорядження в.о. керівника апарата, справу передано для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.
Судова справа прийнята до провадження суддею Луценком О.М. (т.2, а.с. 209-210).
Згідно довідки справа № 756/16613/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними, яка призначена на 14 травня 2019 року о 11.00 год., була знята з розгляду у зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі № 756/9718/18 та призначена на 10 жовтня 2019 року о 14.30 год. (т.2, а.с. 216), про що під розписку було повідомлено сторін (т. 2, а.с. 217).
Відповідно до протоколу судового засідання від 10 жовтня 2019 року та розписки, підготовче засідання було закрито, розгляд справи по суті призначено на 25 листопада 2019 року (т.2, а.с. 221-223).
Відповідно до протоколу судового засідання від 25 листопада 2019 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 16 січня 2020 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника відповідача (т.2, а.с. 227-229).
Відповідно до протоколу судового засідання від 16 січня 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 26 лютого 2020 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача про витребування доказів.
Відповідно до протоколу судового засідання від 26 лютого 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 13 квітня 2020 року, у зв`язку із заявленим клопотанням представника позивача про надання часу для ознайомлення із долученими доказами (т.5, а.с. 79-81).
10 квітня 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.5, а.с. 88).
Згідно довідки від 13 квітня 2020 року розгляд справи призначеної на 13 квітня 2020 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено на 2 червня 2020 року о 09.30 год. (т. 5, а.с. 89).
29 травня 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.5, а.с. 92).
Згідно довідки від 2 червня 2020 року розгляд справи призначеної на 2 червня 2020 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання позивача, судове засідання відкладено на 2 липня 2020 року о 16.00 год. (т. 5, а.с. 96).
26 червня 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.5, а.с. 98-100).
Відповідно до протоколу судового засідання від 2 липня 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 3 серпня 2020 року, у зв`язку із не прибуттям позивача та її представника в судове засідання, явку позивача визнано обов`язковою (т.5, а.с. 107-108).
31 липня 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.5, а.с. 118-119).
Відповідно до протоколу судового засідання від 3 серпня 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 5 жовтня 2020 року, у зв`язку із заявленим представником позивача клопотанням про відкладення розгляду справи (т.5, а.с. 112-114).
Відповідно до протоколу судового засідання від 5 жовтня 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 23 жовтня 2020 року, у зв`язку із клопотання представника відповідача про ознайомлення із матеріалами справи (т.5, а.с. 118-120).
22 жовтня 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.5, а.с. 121-122).
Згідно довідки від 23 жовтня 2020 року розгляд справи призначений на 23 жовтня 2020 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено на 10 листопада 2020 року о 14.00 год. (т. 5, а.с. 125).
Відповідно до протоколу судового засідання від 10 листопада 2020 року, розгляд справи було відкладено на 11 листопада 2020 року, у зв`язку із клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (т.5, а.с. 137-139).
11 листопада 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях (т.5, а.с. 144).
Відповідно до протоколу судового засідання від 11 листопада 2020 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 26 листопада 2020 року, у зв`язку із не явкою позивача та її представника, визнавши їх явку обов`язковою (т.5, а.с. 149-151).
11 листопада 2020 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відвід судді (т.5, а.с. 152-157).
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду міста Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Луценка О.М. (т.5, а.с. 158-159).
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стремілової О.О. про відвід головуючого судді відмовлено (т.5, а.с. 162-164).
У листопаді 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат        Стремілова О.О. звернулась до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року (т.5, а.с. 165-167).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року апеляційну скаргу повернено скаржнику (т.5, а.с. 170).
У січні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стремілова О.О. звернулась до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року (т.5, а.с. 175-185).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу повернено скаржнику (т.5, а.с. 188-189).
У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стремілова О.О. звернулась до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на протокольну ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року (т.5, а.с. 193-205).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 березня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та відкрито провадження у справі (т.5, а.с. 208).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня  2021 року призначено справу до розгляду (т.5, а.с. 234).
Постановою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 10 листопада 2020 року залишено без змін.
Відповідно до судової повістки розгляд справи у суді першої інстанції призначено на 31 травня 2021 року о 15.30 год. (т.6, а.с. 40-42).
Відповідно до протоколу судового засідання від 31 травня 2021 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 5 липня 2021 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача про ознайомлення із матеріалами справи (т.6, а.с. 86-88).
2 липня 2021 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням за межами України (т.6, а.с. 91-92).
Згідно довідки від 5 липня 2021 року розгляд справи призначений на 5 липня 2021 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено на 18 серпня 2021 року о 09.30 год. (т. 6, а.с. 93).
Відповідно до протоколу судового засідання від 18 серпня 2021 року та розписки, розгляд справи було відкладено на 7 жовтня 2021 року, у зв`язку із задоволенням клопотанням представника відповідача про заміну правонаступника та визнано явку відповідача обов`язковою (т.6, а.с. 117-119).
6 жовтня 2021 року представник позивача звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину у місті Києві (т.6, а.с. 121-122).
Згідно довідки від 7 жовтня 2021 року розгляд справи призначений на 7 жовтня 2021 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено на 2 листопада 2021 року о 15.00 год. (т. 6, а.с. 123).
2 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони правонаступником (т. 6, а.с. 126-127).
Згідно довідки від 2 листопада 2021 року розгляд справи призначений на 2 листопада 2021 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи, судове засідання відкладено на 17 листопада 2021 року о 15.30 год. (т. 6, а.с. 128).
Згідно довідки від 17 листопада 2021 року розгляд справи призначений на 17 листопада 2021 року не відбувся, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання учасників справи (т. 6, а.с. 146).
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва  від 17 листопада 2021 року позовну заяву  ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними залишено без розгляду. 
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, виходив з того, що належним чином повідомлена про час, дату і місце розгляду справи позивач повторно не з`явилася в судове засідання та заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.
Колегія суддів погоджуються з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
Судом встановлено, що у провадженні суду першої інстанцій цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитних договорів недійсними перебувала з грудня 2017 року.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва  від 17 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 18 травня 2018 року о 10.00 год. (т. 1, а.с. 19).
Відповідно до протоколу судового засідання від 10 жовтня 2019 року, підготовче засідання було закрито, розгляд справи по суті призначено на 25 листопада 2019 року (т.2, а.с. 221-223).
Розгляд справи неодноразово відкладався.
Три останні судові засідання у даній справі були призначені на 7 жовтня 2021 року, 2 листопада 2021 року та 17 листопада 2021 року.
У судове засідання, призначене на 7 жовтня 2021 року, позивач не з`явилась, подала до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на запровадження карантинних обмежень з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом.
У судове засідання, призначене на 2 листопада 2021 року, позивач не з`явилась, була належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням (т. 6, а с. 124), про причини неявки суд не повідомила.
Крім того, обізнаність позивача про дату, час та місце розгляду даної справи, зокрема, про судове засідання, призначене на 2 листопада 2021 року, підтверджується заявою про заміну строни правонаступником, направленою на адресу суду першої інстанції.
У наступне судове засідання, призначене на 17 листопада 2021 року, позивач повторно не з`явилась, однак була належним чином повідомлена про розгляд спарви, що підтверджується рекомендованим повідомленням (т.6, а.с. 129), про причини неявки суд не повідомила.
Таким чином, позивачу було відомо про три останні судові засідання, однак до суду вона не з`явилась і заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала.
Відповідно до частин першої та другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.
Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.
Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без її участі, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала, чим умисно затягувала розгляд справи та позбавляла суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.
Разом з тим, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.
Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції, діяв у межах своїх повноважень та у визначений процесуальним законом спосіб.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував запровадження заходів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), не заслуговують на увагу, оскільки позивач та її представник не були позбавлені можливості порушити перед судом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з дотриманням положень статті 212 ЦПК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що, посилаючись на встановлені в Україні карантинні обмеження, заявником не було враховано, що такі не поширюються на строк розгляду справи, який є службовим, а отже невчинення позивачем та його представником відповідних дій, передбачених ЦПК України (проведення судового засідання в режимі відеоконференції тощо), не свідчить, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням закону.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21).
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва  від 17 листопада 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий                                                                     Т.О. Писана
 
Судді                                                                                 К.П. Приходько
 
                                                                                           С.О. Журба