УХВАЛА

20 грудня 2021 року 
м. Київ

Справа №  909/121/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:         Багай Н. О. - головуючого, Зуєва В. А., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 у   справі

за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"
до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області
про звільнення нерухомого майна з-під податкової застави,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 (повний текст складено 27.09.2021) і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 у справі №  909/121/21, подана 11.10.2021 до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2021 касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 у справі №  909/121/21 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із неналежним обґрунтуванням передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстав подання касаційної скарги, відсутністю доказів сплати судового збору та необхідністю уточнення вимог касаційної скарги, надано строк для усунення недоліків  тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

30.11.2021 до Верховного Суду від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги. 

Верховний Суд установив, що скаржником уточнено вимоги касаційної скарги та сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі.

Крім того, однією із підстав залишення касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області без руху було неналежне обґрунтування передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстав подання касаційної скарги. 

Звертаючись із касаційною скаргою, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області підставою касаційного оскарження визначило пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Залишаючи касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області без руху, Верховний Суд вказав, що, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, скаржник не зазначив норм права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду, та не навів обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження.

В ухвалі Верховного Суду від 12.11.2021 про залишення касаційної скарги без руху вказано, що у разі якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Однак у заяві про усунення недоліків касаційної скарги Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області повторно зазначило, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах. Проте, всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 12.11.2021 про залишення касаційної скарги без руху, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржником не визначено норми права, щодо застосування яких відсутній висновок Верховного Суду, та не наведено обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження. 

Інших підстав касаційного оскарження та/або посилань на процесуальні порушення, передбачені частинами 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга з урахуванням заяви про усунення недоліків також не містить. 

Обґрунтовуючи звернення з касаційною скаргою, скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, надано перевагу доказам позивача та не взято до уваги докази відповідача, порушено закріплені процесуальним законом принципи рівності усіх учасників господарського процесу перед законом і судом та змагальності сторін. Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та незгоди з результатом розгляду справи судом. Водночас передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження скаржником не зазначено та не наведено її (їх) обґрунтування.

Верховний Суд зазначає, що суд касаційної інстанції не може самостійно визначати  підстави касаційного оскарження,   такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина четверта статті 294 Господарського процесуального кодексу України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Оскільки скаржник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 12.11.2021, в частині зазначення та обґрунтування підстав касаційного оскарження, касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 у справі №   909/121/21 підлягає поверненню на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись частиною 4 статті 174, статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.          Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2021 у справі №   909/121/21 повернути заявникові.

2. Копію касаційної скарги та оригінали доданих до неї документів, у тому числі платіжне доручення від 25.11.2021 №3172 про сплату судового збору на суму 4  540,00 грн повернути Головному управлінню Державної податкової служби в Івано-Франківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          В. А. Зуєв

                                                                                                                   Ю. Я. Чумак