СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року                                    м. Харків                        Справа № 922/4228/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя  Медуниця О.Є. 

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.
за участю представників:
позивача – не з`явився 
відповідача – не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр (вх. № 3485 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 (суддя Жигалкін І.П.; повний текст ухвали складено та підписано 02.11.2021), постановлену за результатами розгляду заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (вх. №22823 від 29.09.2021) про відстрочення виконання судових рішень
за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр
до  Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини», м. Харків
про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20 позов Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» до  Акціонерного товариства «Турбоатом» задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства «Турбоатом» (код ЄДРПОУ 05762269) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр суму заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» у 2011 - 2014 роках у загальному розмірі 79 752 893,63 грн, з яких: 46 520 051,89 грн - заборгованість з виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, в тому числі:
-7 175 910,22 грн за 2011 рік,
-5 187 011,46 грн за 2012 рік,
-16 316 500,40 грн за 2013 рік,
-17 840 629,81 грн за 2014 рік; 
-26 017 689,29 грн - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, нараховані за період з 23.10.2015 по 23.12.2020; 
-7 215 152,45 грн - три проценти річних від простроченої суми дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, нараховані  за період з 23.10.2015 по 23.12.2020. 
Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір у розмірі 735700,00 гривень.

26.04.2021 Господарським судом Харківської області ухвалено додаткове рішення у справі № 922/4228/20, яким задоволено заяву (вх. №8594 від 15.04.2021) Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у вигляді правничої допомоги. Стягнуто з Акціонерного товариства «Турбоатом» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8425 (вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) євро, 00 євроцентів, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.04.2021 еквівалентно 279307 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста сім) гривень, 29 копійок.

Східний апеляційний господарський суд постановами від 20.09.2021 залишив без задоволення апеляційні скарги Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»  (колишня назва – Акціонерне товариство «Турбоатом») (код ЄДРПОУ 05762269), а рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20 та додаткове рішення  Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 - залишив без змін.

11.10.2021 Східний апеляційний господарський суд прийняв додаткову постанову, якою задовольнив заяву Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр (вх. № 11377 від 30.09.2021) про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у Східному апеляційному господарському суді при розгляді справи № 922/4228/20. Судом апеляційної інстанції стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із апеляційним розглядом справи № 922/4228/20, в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) євро 00 євроцентів, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 27.09.2021 еквівалентно 78038  (сімдесят вісім тисяч тридцять вісім) гривень 25 копійок.

29.09.2021 відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 22823), в якій просив суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 до 27.09.2022. Заява мотивована тим, що заявлена до стягнення сума заборгованості є досить значною для підприємства боржника і сплатити її одночасно та в повному обсязі Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини», на даний час, в силу скрутного фінансового становища, не має жодних можливостей. Окрім того, виконання, наразі, судового рішення спричинить негативні наслідки для господарської діяльності підприємства відповідача.
28.10.2021 відповідач надав доповнення до заяви про відстрочення виконання рішення (вх. № 25309), в яких просив суд:
-відстрочити до 27.09.2022 виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2021, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрат на професійну правничу допомогу 279307,29 грн;
-відстрочити до 27.09.2022 виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду, якою стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи в сумі 78038,25 грн;
-на час розгляду даної заяви про відстрочення, зупинити виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2021, додаткового рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2021 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021.
01.11.2021 відповідач надав доповнення до заяви про відстрочення виконання рішення (вх. № 25487), в яких просив суд:
-відстрочити до 27.09.2022 виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2021, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) дивіденди в розмірі 46520051,89 грн., 26017689,29 грн. інфляційних витрат, 7215152,45 грн. 3% річних та витрат зі сплати судового збору;
-відстрочити до 27.09.2022 виконання додаткового рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2021, яким стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрат на професійну правничу допомогу 279307,29 грн;
-відстрочити до 27.09.2022 виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду, якою стягнуто з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи в сумі 78038,25 грн;
-на час розгляду даної заяви про відстрочення, зупинити виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.04.2021, додаткового рішення господарського суду Харківської області від 26.04.2021 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 задоволено частково заяву Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (вх. №22823 від 29.09.2021) про відстрочення виконання судового рішення. Відстрочено до 06.04.2022  виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 р. у справі 922/4228/20, яким присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Турбоатом» (код ЄДРПОУ 05762269) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) (реєстраційний номер у Торговому реєстрі Республіки Кіпр: НЕ 177386) суму заборгованості з виплати дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» у 2011 - 2014 роки у загальному розмірі 79 752 893,63 грн. (де: - 46 520 051,89 грн. - заборгованість з виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки (за 2011рік - 7 175 910,22 грн.; за 2012 рік - 5 187 011,46 грн.; за 2013 рік - 16316500,40грн.; за 2014 рік - 17 840 629,81 грн.); 
-26 017 689,29 грн. - інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виплат дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, нараховані за період з 23.10.2015 по 23.12.2020; 
-7 215 152,45 грн. - три проценти річних від простроченої суми дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2014 роки, за період з 23.10.2015 по 23.12.2020, а також суму судового збору у розмірі 735700,00 грн.
Відстрочено до 06.04.2022 виконання додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі 922/4228/20, яким присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Турбоатом» (код ЄДРПОУ 05762269, місцезнаходження: 61037, Харківська обл., м. Харків, просп. Московський, буд. 199) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) (реєстраційний номер у Торговому реєстрі Республіки Кіпр: НЕ 177386, місцезнаходження: CY-3032, Республіка Кіпр, Лімасол, Сіті Хаус Караіскакі, 6) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 425 (вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) євро, 00 євроцентів, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.04.2021 еквівалентно 279 307 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста сім) гривень, 29 копійок.
В частині відстрочення виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду у справі № 922/4228/20 – відмовлено. В частині зупинення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 та додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2021 у справі № 922/4228/20 – відмовлено. 

Постановляючи дану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що:
-згідно наданого заявником звіту Служби внутрішнього аудиту Товариства АТ «Укренергомашини» перебуває у скрутному фінансовому стані;
-АТ «Укренергомашини» включено до переліку підприємств, державні пакети акцій яких підлягають приватизації, тоді як Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено ряд обмежень у здійсненні господарської діяльності суб`єктом, щодо якого розпочато процедуру приватизації, а також особливий порядок розпорядження його майном;
-Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, який розповсюджується на випадки звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою.

Компанією з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр на вказане судове рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій скаржник вважає оскаржувану ухвалу в частині часткового задоволення заяви АТ «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішень суду першої інстанції до 06.04.2022 незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права. Скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі №922/4228/20 в частині задоволення заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення цього ж суду від 26.04.2021 у справі №922/4228/20 на строк до 06.04.2022. Ухвалити у скасованій частині нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення цього ж суду від 26.04.2021 у справі №922/4228/20.
Також в апеляційній скарзі Компанією заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Компанія з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» вважає, що наведені судом першої інстанції обставини в обґрунтування ухвали про надання відповідачу відстрочки виконання рішень суду не свідчать про наявність підстав, які істотно ускладнюють чи унеможливлюють їх виконання, а відтак і про наявність підстав для відстрочення судових рішень. Крім того, покладений   в основу оскаржуваної ухвали доказ скрутного фінансового становища підприємства  відповідача - Звіт Служби внутрішнього аудиту, є неналежним доказом незадовільного фінансового стану АТ «Укренергомашини». З урахуванням відсутності в матеріалах справи, крім вказаного документа, будь-якого іншого доказу, з якого може бути встановлений фінансовий стан відповідача, а також, з огляду на наявні рішення загальних зборів Товариства про виплату дивідендів за 2020-2021, позивачем підтверджено протилежне, а саме прибутковість діяльності підприємства відповідача.
На думку Компанії скрутний фінансовий стан АТ «Укренергомашини» не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішень суду першої інстанції, оскільки він не є винятковою обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду, а лише відображає незадовільні для відповідача результати його підприємницької діяльності, яку він здійснює на свій власний ризик та в ході якої останній мав планувати свої видатки. 
Разом із цим скаржник вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги ані на усталену практику Верховного Суду, на яку містяться посилання у запереченнях BISCONE LIMITED проти заяви про відстрочення виконання рішення, ані на доводи позивача про те, що силу вимог ст. 25, 30 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідач не міг не знати, що він зобов`язаний здійснювати виплату дивідендів своїм акціонерам, у зв`язку з чим він був зобов`язаний планувати їх виплату більше 5 років тому, а також те, що АТ «Укренергомашини» замість виплати дивідендів на користь BISCONE LIMITED розпорядилося цими коштами на власний розсуд.

Автоматизованою системою документообігу Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр (вх. № 3485 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) – Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2021.

Ухвалою суду від 22.11.2021 поновлено Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали  Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20; відкрито апеляційне провадження у справі № 922/4228/20; запропоновано АТ «Українські енергетичні машини» у строк до 06.12.2021 подати до суду відзив на апеляційну скаргу; призначено справу № 922/4228/20 до апеляційного розгляду на 14.12.2021 о 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 922/4228/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 для розгляду справи № 922/4228/20 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є. 

Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» відзиву на апеляційну скаргу у встановлені судом строки не надало. Жодних письмових  пояснень відповідача з приводу поданої позивачем апеляційної скарги до суду не надходило. 

14.12.2021 представник АТ «Укренергомашини» - Гарагуля В.А. звернувся до суду із клопотанням (вх. № 14603), в якому просить розгляд справи відкласти  на іншу дату для надання можливості представнику відповідача взяти участь у судовому засіданні, щоб висловити свої доводи та заперечення проти апеляційної скарги, а також надати Східному апеляційному господарському суду розгорнуті пояснення проти апеляційної скарги, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду справи. 
В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що інтереси АТ «Укренергомашини» у судових органах у цій справі представляє фахівець з права Гарагуля Вячеслав Анатолійович, але останній у період з 13.12.2021 по 15.12.2021 згідно посвідчення про відрядження буде знаходитися у відрядженні в місті Запоріжжя, про що свідчать додані до клопотання докази. 
Також у клопотанні АТ «Українські енергетичні машини» зазначило, що   вважає ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 про відстрочення виконання основного та додаткового судових рішень у справі № 922/4228/20 законною та обґрунтованою.

Розглянувши вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та перевіривши наявні у ній докази, колегія суддів відмовляє у  задоволенні зазначеного клопотання, з огляду на таке.
За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Водночас участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної  інстанції не є обов`язковою згідно із законом (статті 202, 216, 270 ГПК України); не визнавалася вона такою й судом.
Відповідно до частин 11-12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений  про дату, час і місце розгляду справи, відтак неявка його представника не перешкоджає розгляду справи. 
Крім того, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що повідомлені причини неявки представника є неповажними, а відповідач мав достатньо часу та можливостей надати відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк або представити у судове засідання письмові пояснення та/або заперечення на апеляційну скаргу в порядку ст. 42 ГПК України, але таким правом не скористався.

Згідно частини третьої статті 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
14.12.2021 до суду від позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника КзОВ «Біскоун Лімітед». 

Ураховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи у відсутність представників сторін.
Заслухавши доповідь головуючого судді, розглянувши доводи апеляційної скарги, здійснивши перевірку цих аргументів поданими до суду доказами, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частини перша, п`ята).
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статті 331 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів враховує, що надання відстрочки виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. 
При цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки або розстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки або розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. 
Утім питання про відстрочення виконання рішення повинно бути вирішено із дотриманням балансу інтересів сторін. 
Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, тому господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в п.4.12 постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).
Надання відстрочки виконання судового рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. Затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права.
Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.
Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».
У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.
Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.
Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.
Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.
Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (частина перша статті 78 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до Господарського суду Харківської області із заявою про відстрочення виконання рішень суду відповідач, як на підставу для її задоволення посилається на те, що наразі з об`єктивних та незалежних від підприємства причин у нього відсутня можливість виконати рішення суду у справі № 922/4228/20, оскільки протягом останнього року для підприємства склалася несприятлива економічна ситуація, яка також погіршується невиконанням основними замовниками продукції АТ «Укренергомашини» взятих на себе грошових зобов`язань за укладеними контрактами.
Так, відповідачем зазначено, що на виконання ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», та постанови Кабінету Міністрів України № 364 від 24.04.2019, АТ «Укренергомашини» було вимушене сплатити у 2019 році на користь Держави дивіденди (частину чистого прибутку) за результатами фінансово-господарської діяльності у 2018 році в сумі 517 426 952, 84 грн замість запланованих 287 459 435, 90 грн, тобто розмірі більшому від запланованого майже у 2 рази.
Станом на 01.09.2021 дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги складає - 2709,63 млн. грн,  тобто за період з 01.01.2021 по 01.09.2021 зазначена заборгованість збільшилась на 369,51 млн. грн, або на 13,6%. 
Основними боржниками АТ «Укренергомашини» за отримані товари, роботи, послуги є:
-ПрАТ «Укргідроенерго», заборгованість якого станом на 01.01.2020 складає - 865,10 млн. грн, а станом на 01.01.2021 - 1 089,35 млн. грн, тобто збільшилась в 1,3 рази або на 224,25 млн. грн. 
Станом на 01.09.2021 зазначена заборгованість складає - 1 153,12 млн. грн., тобто спостерігається збільшення заборгованості, яке за період з 01.01.2021 по 01.09.2021 склало 63,77 млн. грн;
-ДП НАЕК «Енергоатом», заборгованість якого станом на 01.01.2020 складає - 737,45 млн. грн., а станом на 01.01.2021 - 898,62 млн. грн., тобто збільшилась в 1,2 рази або на 161,17 млн. грн.
Станом на 01.09.2021 зазначена заборгованість складає - 1 214,46 млн. грн., тобто спостерігається збільшення заборгованості, яке за період з 01.01.2021 по 01.09.2021 склала 315,84 млн. грн.
При цьому за даними бухгалтерського обліку АТ «Укренергомашини» станом на 01.09.2021 обліковується:
-дебіторська заборгованість за виданими авансами в загальній сумі 174,94 млн. грн.;
-дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом в загальній сумі 0,67 млн. грн.;
-інша дебіторська заборгованість в загальній сумі 3,94 млн. грн.
Тобто, станом на 01.09.2021 за даними бухгалтерського обліку АТ «Укренергомашини» обліковується дебіторська заборгованість в загальній сумі 2 889,18 млн. грн.
В той же час, при незначних надходженнях грошових коштів за поставлену продукцію, АТ «Укренергомашини» проводились виплати заробітної плати працівникам, сплата податків та зборів, оплата за енергоносії, оплата за придбані товарно-матеріальні цінності, без яких неможливо виконувати зобов`язання по укладеним контрактам/договорам щодо виготовлення продукції.
Так, кредиторська заборгованість за отримані товари, роботи, послуги складала: станом на 01.01.2020 - 388,54 млн. грн., станом на 01.09.2021 - 357,64 млн. грн., тобто не зважаючи на значний ріст дебіторської заборгованості кредиторська заборгованість не збільшується, а навіть має тенденцію до зменшення, а саме: за період з 01.01.2020 по 01.09.2021 кредиторська заборгованість за товари, роботи послуги зменшилась на 30,90 млн. грн.
Також, станом на 01.09.2021 за даними бухгалтерського обліку АТ «Укренергомашини» обліковується кредиторська заборгованість в загальній сумі 1 549,70 млн. грн. (короткострокові кредити банків в загальній сумі - 309, 50 млн. грн.; кредиторська заборгованість за розрахунками з бюджетом в загальній сумі - 6,30 млн. грн.; кредиторська заборгованість за розрахунками із страхування в загальній сумі - 3,49 млн. грн.; кредиторська заборгованість за розрахунками з оплати праці в загальній сумі - 14,2 млн. грн.; кредиторська заборгованість за одержаними авансами в загальній сумі - 547,00 млн. грн.;  інша кредиторська заборгованість в загальній сумі - 311,57 млн. грн.).
Крім того, АТ «Укренергомашини» у грудні 2020 року було сплачено до Державного бюджету України частину чистого прибутку (доходу) за 2019 рік в загальній сумі 118,13 млн. грн., а в червні 2021 року частину чистого прибутку (доходу) за 2020 рік в загальній сумі 85,20 млн. грн. Зазначене є підтвердженням того, що здебільшого виплати проводились за власні кошти підприємства, що призвело до відсутності обігових коштів, в результаті чого Товариство було змушено залучати кредитні кошти.
Станом на 27.09.2021 за даними бухгалтерського обліку АТ «Укренергомашини» обліковується заборгованість перед двома банківськими установами за отримані кредитні кошти в загальній сумі 309,50 млн. грн. (тіло кредиту), в тому числі з терміном погашення якого настав - 159,60 млн. грн. та, крім того, прострочена заборгованість з виплати відсотків за користування кредитними коштами - 14,20 млн. грн.
Також у вересні 2021 року АТ «Укренергомашини» необхідно повернути кредитні кошти (тіло кредиту) в загальній сумі 40,00 млн. грн. та на початку жовтня сплатити відсотки за користування кредитними коштами в сумі 4,70 млн. грн.
Станом на 27.09.2021 залишок вільних коштів на поточних рахунках, відкритих АТ «Укренергомашини» в національній валюті, склав: 0,36 млн. грн.
Проведеним аудиторським дослідженням встановлено, що у вересні та жовтні 2021 року Товариство повинно провести обов`язкові платежі (податок на землю та оренду земельних ділянок, податок на землю та оренду земельних ділянок, податок на нерухомість, податок на додану вартість, виплати заробітної плати з нарахуваннями, витрати на відрядження, зв`язок, пожежну охорону) в загальній сумі - понад 71,20 млн. грн., терміни сплати яких встановлені на законодавчому рівні.
Крім того, для забезпечення нормальної роботи підприємства та недопущення припинення його роботи в цілому, а саме: недопущення відключення від енергоносіїв; отримання товарно-матеріальних цінностей, які необхідні для виробництва продукції; сплати відсотків за користування кредитними коштами тощо, до кінця жовтня 2021 року АТ «Укренергомашини» необхідно провести оплату комунальних послуг, погасити  кредиторську заборгованість за отримані послуги з монтажу поставленого обладнання та товарно-матеріальні цінності (метал, інструмент, комплектуючі, заготовки, обладнання, тощо), строк оплати по яким настав, у загальній сумі понад 108,30  млн.грн. 
Заявник наполягає, що проведеним аналізом встановлено, що на теперішній час  залишок вільних коштів на рахунках АТ «Укренергомашини» недостатній навіть для проведення обов`язкових платежів.
Окремо відповідач відмічає, що місячний фонд оплати праці з нарахуваннями по АТ «Укренергомашини» в середньому складає понад 30,00 млн. грн, а керівництво Товариства також повинно своєчасно проводити ці виплати щомісяця та забезпечувати залишок коштів на поточних рахунках на випадок настання виплат, передбачених трудовим законодавством. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості.
Поряд з цим, відповідач зазначив, що АТ «Укренергомашини» є провідним підприємством машинобудівної галузі України, і вже багато років поспіль продуктивно працює на ринку енергетичного устаткування з виготовлення турбінного обладнання для потреб теплових, атомних та гідроелектростанцій не тільки України, а й країн близького та дальнього зарубіжжя. Від продукції відповідача, яке перебуває в переліку стратегічних підприємств державного сектору економіки, залежить енергетична безпека та незалежність України. Однак перелічені вище порушення фінансової дисципліни з боку українських замовників вкрай негативно відобразились на фінансовому становищі АТ «Укренергомашини» та призвели до дисбалансу обігових коштів відповідача.
Не дивлячись на це, АТ «Укренергомашини», усвідомлюючи свій обов`язок, робить все можливе для погашення заборгованості з нарахованих дивідендів перед позивачем та має намір повністю та в добровільному порядку її погасити на користь позивача, але на даний час на банківському рахунку Заявника знаходяться грошові кошти в сумі, яка не дозволить виконати навіть обов`язкові поточні платежі за серпень-жовтень 2021 року, та платежі, які необхідні для нормальної роботи підприємства та недопущення припинення його роботи.
Також АТ «Укренергомашини» звертає увагу суду на те, що його вина у виникненні спору та настанні негативних наслідків для позивача відсутня. Станом на теперішній час в АТ «Укренергомашини» працює близько 3000 найманих працівників, відтак, у разі виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4228/20 соціальна ситуація відповідача може опинитися під загрозою затримок виплати заробітної плати та вимушеного скорочення штату працівників.
Окрім зазначеного заявник зазначає, АТ «Укренергомашини» є єдиним вітчизняним постачальником запасних частин та модернізованого обладнання для енергетичної галузі України, зокрема для теплових, атомних та гідроелектростанцій, які знаходяться у державній власності, що забезпечує та є вкрай необхідним для реалізації Енергетичної стратегії України на період до 2035 року «Безпека, енергоефективність, конкурентоспроможність», затвердженої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 № 605-р., яка, у випадку зупинення діяльності відповідача, може опинитися під загрозою зриву.  
Крім того, АТ «Укренергомашини» згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 26.08.2021 р. № 1005-р включено до переліку підприємств, державні пакети акцій яких підлягають приватизації, прийнятого у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України № 36-р від 16.01.2019. 
Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено ряд обмежень у здійсненні господарської діяльності суб`єктом (підприємством), щодо якого розпочато процедуру приватизації на весь період її проведення, а також особливий порядок розпорядження його майном. Згідно із Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864-ІІІ від 29.11.2001 встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка Держави становить не менше 25 відсотків. Мораторій розповсюджується, в тому числі, на випадки звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою (стаття 2 вказаного Закону).
Тому в силу вищезазначеного, ні сам відповідач за власною ініціативою, ні державний виконавець в рамках виконавчого провадження, не мають юридичної можливості реалізувати майно Товариства з метою виконання судового рішення, а накладення арешту на рахунки відповідача під час виконання судового рішення, призведе до фактичної неплатоспроможності та, як наслідок, до зупинки роботи АТ «Укренергомашини» і його подальшого банкрутства.
АТ «Укренергомашини» просить врахувати усі ці обставини при розгляді його заяви про відстрочення виконання рішень суду першої інстанції у справі 922/4228/20.
У доповненні до заяви про відстрочення виконання судового рішення АТ «Укренергомашини» також звертає увагу суду на те, що згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.10.2021  № 1296-р «Про внесення пропозицій щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до переліку юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи, внесено Компанію з обмеженою відповідальність «Біскоун Лімітед», а тому виконання судових рішень Господарського суду Харківської області у справі № 922/4228/20 на користь позивача   призведе до реальних та потенційних загроз національним інтересам України (її економічній безпеці). Дії Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» створюють перешкоди для сталого економічного розвитку АТ «Українські енергетичні машини» - підприємства, що є стратегічним для держави, від якого залежить енергетична безпека та незалежність України. Стягнення коштів за рішенням суду у справі № 922/4228/20 негативно відобразиться на фінансовому становищі відповідача та на фінансовому стані України, так як АТ «Українські енергетичні машини» належить до державного сектору економіки.

На підтвердження наведених обставин відповідачем до заяви про відстрочку виконання судових рішень надано (в копіях): розпорядження Кабінету Міністрів України № 1090-р від 21.11.2018, платіжні доручення  про сплату дивідендів на користь Держави, Довідку щодо фінансово-економічного стану АТ «Укренергомашини», Звіт служби внутрішнього аудиту АТ «Укренергомашини» щодо фінансово-економічного стану, наказ Фонду державного майна України про створення АТ «Турбоатом», довідку про розмір частки Держави в статутному капіталі АТ «Турбоатом»,  Виписку з протоколу загальних зборів акціонерів АТ «Турбоатом» № 22 від 20.04.2017,  розпорядження КМУ № 1005-р від 26.08.2021,  розпорядження КМУ № 36-р від 16.01.2019.

Надаючи заперечення проти заяви про відстрочення виконання судового рішення позивач, посилаючись на усталену практику Верховного Суду, що викладена у постановах від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17, від 02.05.2018 у справі № 910/3816/16, від 13.07.2018 у справі № 905/915/17 та від 20.06.2018 у справі № 905/2135/17, вказав, що складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення. При цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
На думку позивача наведені відповідачем обставини, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається відповідач, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище відповідача є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки.
Оскільки відповідачем у заяві про відстрочення виконання рішення АТ «Укренергомашини» вказано про недостатність коштів для виплати дивідендів на користь Компанії BISCONE LIMITED, для останньої очевидним є той факт, що АТ «Укренергомашини» не лише не планувало виплачувати дивіденди на її  користь, а й взагалі розпорядилося належними Компанії коштами на власний розсуд.
Враховуючи таку поведінку відповідача, зокрема, нерозсудливе ведення господарської діяльності, яке вже за його твердженнями призвело до відсутності коштів, необхідних для виплати дивідендів, незважаючи на постійне протягом останніх десяти років отримання прибутку, позивач вважає, що відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі №922/4228/20 на цілий рік може призвести до того, що таке рішення взагалі не буде виконане відповідачем, у зв`язку з чим складне фінансове становище, про яке зазначає АТ «Укренергомашини», у жодному разі не може бути підставою для відстрочення виконання даного рішення.

Задовольняючи частково заяву АТ «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі 922/4228/20 та надаючи відстрочку їх виконання до 06.04.2022 (з урахуванням можливості надання судом відстрочення строком на 1 рік з моменту ухвалення рішення, що передбачено ч. 5 ст. 331 ГПК України), суд першої інстанції виходив з того, що фінансово-економічний стан АТ «Українські енергетичні машини», на дату набрання судовим рішенням законної сили у справі № 922/4228/20 фактично підтверджено Звітом Служби внутрішнього аудиту АТ «Укренергомашини», тобто  незалежного підрозділу, створеного Державою в особі Фонду державного майна України в розрізі ст. 1, 5 «Про Фонд державного майна України», ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст. 2, 51 Закону України «Про акціонерні товариства», для контролю за фінансово-господарською діяльністю АТ «Укренергомашини», а надані заявником в обґрунтування поданої заяви докази  частково підтверджують доводи відповідача про наявність підстав для відстрочення виконання судових рішень у справі № 922/4228/20, що, в свою чергу, сприятиме реальній можливості виконання рішень суду у даній справі.

Однак із даними висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів апеляційного господарського суду, оскільки наведені відповідачем у заяві обставини та зазначені судом в ухвалі аргументи не свідчать про наявність підстав, які істотно ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішень місцевого господарського суду, а відтак і про наявність підстав для відстрочення їх виконання, зважаючи на таке.

Предметом спору у цій справі є стягнення нарахованих, але не виплачених дивідендів. Дивіденди це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачуються акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/ або класу. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/ або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шести місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.
Отже колегія суддів зазначає, що кошти (дивіденди), рішення про виплату яких прийнято вищим органом управління Товариства, мають бути виплачені акціонерам, та не можуть бути використані АТ «Українські енергетичні машини» ніяким іншим чином, у тому числі і на ті статті бюджету Товариства, про які відповідачем було зазначено у заяві про відстрочку виконання судових рішень у справі № 922/4228/20. 
Також колегія суддів вважає, що наведені відповідачем обставини не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення.
Так, однією з підстав незадовільного фінансового стану АТ «Укренергомашини» (дисбалансу обігових коштів), на думку останнього, є той факт, відповідач був змушений здійснити виплату дивідендів за 2018 рік на державну частку у двічі більшому розмірі від визначеного рішенням загальних зборів товариства (протокол № 24 загальних зборів від 17.04.2019), на підтвердження чого були надані відповідні платіжні доручення.
Згідно протоколу загальних зборів №24 від 17.04.2019 загальними зборами було прийнято рішення про затвердження загального розміру річних дивідендів за підсумками роботи Товариства за 2018 рік у розмірі 382 137,5 тис, грн.
Цим же протоколом передбачено, що частка держави у Товаристві становить 75,22%, у зв`язку з чим на користь держави згідно цього протоколу Товариство мало сплатити 287459495,14 грн (382137500,00 грн х 75,22%).
При цьому, загальна сума дивідендів за 2018 рік, яка була сплачена за наданими АТ «Укренергомашини» платіжними дорученнями, становить 287459435,90 грн.
Однак колегія суддів бере до уваги те, що зобов`язання з виплати дивідендів за 2011-2014 роки на користь  КзОВ «Біскоун Лімітед» виникло у АТ «Укренергомашини» (АТ «Турбоатом») ще у 2015 році, тоді як зобов`язання з виплати дивідендів на державну частку за 2018-2020 роки виникло лише у 2019 та 2021 роках, відповідно, у зв`язку з чим необхідність такої виплати жодним чином не могла вплинути на можливість виплати дивідендів на користь КзОВ «Біскоун Лімітед».
Водночас факт виплати дивідендів на державну частку за 2018-2020 роки, свідчить як про наявність чистого прибутку у АТ «Укренергомашини», так і про наявність у останнього коштів, необхідних для виплати дивідендів, що в свою чергу підтверджує відсутність обставин, які унеможливлюють виконання судових рішень у справі № 922/4228/20.
Що стосується платіжних доручень про сплату дивідендів за 2019-2020 роки на державну частку, то колегія суддів вважає, що виплата дивідендів не є непередбачуваною обставиною, оскільки обов`язок щодо виплати дивідендів господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, прямо встановлений положеннями Закону України «Про акціонерні товариства» та Закону України «Про управління об`єктами державної власності».
Крім того, наведені відповідачем доводи в підтвердження несприятливої економічної ситуації, яка склалася протягом останнього року для АТ «Укренергомашини», спростовуються тим, що 29.04.2021 загальними зборами АТ «Турбоатом» були прийняті рішення, оформлені протоколом №26, про розподіл чистого прибутку, отриманого за результатами фінансово-господарської діяльності у 2019 та 2020 роках, 50 відсотків з якого було спрямовано на виплату дивідендів у загальному розмірі 157032674 грн та 113266825 грн, відповідно, а решту 50 відсотків чистого прибутку – залишено нерозподіленим прибутком.
Враховуючи викладене, при такому фінансовому стані АТ «Укренергомашини» лише у 2020 році отримало 226533650 грн. чистого прибутку, половину з якого загальними зборами останнього було спрямовано на виплату дивідендів.
З огляду на те, що відповідачем надані докази того, що дивіденди за 2019 та 2020 роки на державну частку вже були виплачені ним на користь держави, колегія суддів вважає, що доводи відповідача про неможливість виконання рішення у справі №922/4228/20, є безпідставними, а скрутний фінансовий стан  необґрунтовано оцінено судом першої інстанції тільки за наведеними   відповідачем показниками, без урахування доводів позивача та без належної правової оцінки наявних у справі доказів.
Крім того, незважаючи на те, чи є акціонером товариства держава, фізична або ж  юридична особа, чинне законодавством України передбачає рівність прав кожного акціонера.
В силу вимог статей 25, 30 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідач не міг не знати про те, що він зобов`язаний здійснювати виплату дивідендів своїм акціонерам, у зв`язку з чим він був зобов`язаний планувати їх виплату більше 5 років, але замість виплати дивідендів на користь КзОВ «Біскоун Лімітед» відповідач розпорядився цими коштами на власний розсуд.
Також колегія суддів вважає необхідним зазначити, що в порушення принципу рівності прав акціонерів, встановленого п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідач ставить можливість виплати дивідендів за 2011- 2014 роки на користь КзОВ «Біскоун Лімітед», яке так їх і не отримало, у залежність від сплати дивідендів за 2018 - 2020 роки на користь держави, які до того ж вже були виплачені останній.
Разом із цим, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що фінансово-економічний стан АТ «Укренергомашини» фактично підтверджено звітом незалежного підрозділу, створеного державою в особі Фонду державного майна України для контролю за фінансово-господарською діяльністю АТ «Укренергомашини».
Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що згідно протоколу загальних зборів акціонерів Товариства №22 від 20.04.2017 про обрання представників Держави до складу Наглядової ради АТ «Укренергомашини», в момент запровадження Служби внутрішнього аудиту АТ «Укренергомашини» більшість членів Наглядової ради Відповідача (четверо із п`яти) були представниками головного акціонера, якому належить контрольний пакет акцій відповідача - Фонду державного майна України, тобто більшість є представниками держави.
Однак, колегія суддів вважає наведений висновок суду першої інстанції   безпідставним та необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи №922/4228/20 відсутній протокол загальних зборів АТ «Турбоатом» №22 від 20.04.2017 про обрання представників Держави до складу Наглядової ради АТ «Укренергомашини», так само як і рішення наглядової ради АТ «Турбоатом» про створення служби внутрішнього аудиту. Не містить такої інформації і сам звіт про фінансовий стан.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги лише наведені відповідачем у заяві доводи, та за відсутності підтверджуючих документів безпідставно встановив склад наглядової ради на дату створення служби внутрішнього аудиту, та дату, коли дана служба була створена. 
Натомість у  матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо дійти висновку про підтвердження фінансово-економічного стану АТ «Укренергомашини» незалежним підрозділом, створеним державою в особі Фонду державного майна України. 
Також відповідачем не доведено, що звіт про фінансовий стан його підприємства складено компетентною службою з дотриманням вимог ст. 53, 56 Закону України «Про акціонерні товариства». 
Що стосується довідки щодо фінансово-економічного стану АТ «Укренергомашини», то вона не може підтвердити об`єктивну, повну та достовірну фінансову інформацію (показники фінансової діяльності) підприємства, а тому колегія суддів вважає, що вказана довідка не є належним та допустимим доказом обставин складного фінансового стану, на які посилається заявник.   
Посилання відповідача на наявність заборгованості перед бюджетами та контрагентами, як на доказ скрутного  майнового стану підприємства, не можуть бути підставою для задоволення заяви, оскільки вони спростовуються  матеріалами справи та інформацією з офіційних джерел.
Як передбачено статтею 42 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до п. 1, абз. 4 статті 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Колегія суддів вважає, що усі доводи АТ «Укренергомашини» та докази про його складне фінансове становище, не свідчать про неможливість виконання рішень суду першої інстанції у справі № 922/4228/20, оскільки наведений відповідачем стан підприємства лише відображає незадовільні результати його підприємницької діяльності, яку він здійснює на власний ризик. Фінансове становище АТ «Укренергомашини» є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки, а незадовільний фінансовий стан АТ «Укренергомашини» не є особливою або ж непереборною обставиною, у зв`язку з чим він не може свідчити про наявність підстав для відстрочення виконання рішень суду у цій справі.
Водночас відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що КзОВ «Біскоун Лімітед» так само як і АТ «Укренергомашини», здійснює підприємницьку діяльність, основною метою якої є отримання прибутку, та яка має легітимні сподівання на отримання дивідендів від АТ «Укренергомашини», також може опинитися під загрозою втрати стабільності своєї діяльності, неможливості виконання своїх зобов`язань перед працівниками та перед своїми кредиторами.
При розгляді заяви відповідача судом першої інстанції враховані тільки інтереси АТ «Укренергомашини», і не взято до уваги те, що стабільність роботи КзОВ «Біскоун Лімітед» також залежить, зокрема, і від отримання дивідендів, стягнутих за рішенням суду, яке відповідач просить відстрочити.
Той факт, що головним акціонером АТ «Укренергомашини» є держава в особі Фонду державного майна України, не має жодного відношення до того, чи відповідатиме інтересам держави виконання судових рішень у справі № 922/4228/20, а тому доводи відповідача у заяві про відстрочення виконання рішення з цього приводу колегія суддів вважає безпідставними.
Посилання відповідача на включення АТ «Укренергомашини» згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №1005-р до переліку підприємств, державні пакети акцій яких підлягають приватизації, прийнятого у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р, та, як наслідок неможливість реалізації майна Товариства з метою виконання рішення (з огляду на положення ч. 4 ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна»), колегією суддів відхиляються, оскільки відповідач не довів суду наявність будь-яких законодавчих обмежень щодо можливості виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, шляхом перерахування грошових коштів позивачу на його виконання.
Колегія суддів також вважає, що включення державного пакету акцій АТ «Турбоатом» до переліку об`єктів великої приватизації також не є перешкодою для добровільного виконання рішення суду у справі № 922/4228/20, а тому, враховуючи намір АТ «Укренергомашини» погасити заборгованість в добровільному порядку, дана обставина теж не може свідчити про неможливість виконання рішень у даній справі, а відтак і про наявність підстав для відстрочення їх виконання.
Також відповідачем не доведено, що рішення Ради національної безпеки та оборони України про застосування санкцій до КзОВ «Біскоун Лімітед» або указ Президента України про введення цього рішення в дію опубліковані в офіційних друкованих виданнях чи на офіційних веб-сайтах Ради національної безпеки та оборони України та Президента України, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що до КзОВ «Біскоун Лімітед» застосовані санкції, про які зазначає відповідач у поданій до суду заяві.
Зважаючи на те, що АТ «Українські енергетичні машини» не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання судових рішень у справі № 922/4228/20 та обумовлюють доцільність і необхідність відстрочення їх виконання, колегія суддів ураховуючи вимоги чинного законодавства, дотримуючись справедливого балансу між сторонами у цій справі, дійшла висновку, що заява Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» в частині вимог про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 не підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Частина перша статті 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене вище у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, без урахування усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 на строк до 06.04.2022, а у скасованій частині має бути прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі №922/4228/20 слід відмовити повністю. В іншій частині ухвала Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 залишається без змін.
У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, витрати Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги сумі 2270,00 грн згідно ст. 129 ГПК України покладаються на Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини».
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр на ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 задовольнити.
2.Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 в частині задоволення заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі № 922/4228/20 на строк до 06.04.2022. 
3.Ухвалити у скасованій частині нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2021 у справі №922/4228/20.
4.В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 02.11.2021 у справі № 922/4228/20 залишити без змін.
5.Витрати Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED), Республіка Кіпр по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини».
6.Стягнути з Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» (61037, м. Харків, проспект Московський, 199; код ЄДРПОУ 05762269) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю «Біскоун Лімітед» (BISCONE LIMITED) (реєстраційний номер у Торговому реєстрі Республіки Кіпр: НЕ 177386, податковий номер: 880002574, місцезнаходження: СY-3032, Республіка Кіпр, Лімасол, Сіті Хаус, Караіскакі стріт, буд. 6) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 2270,00 гривень.
7.Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.12.2021.

Головуючий суддя                                                                     С.В. Барбашова

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця