ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 р. 	Справа № 520/9918/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Бершова Г.Є.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/9918/21, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною, яка полягає у безпідставній відмові перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з більш високого заробітку 21718,43 грн на місяць, за два останніх роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з більш високого заробітку, за два останніх роки, у відповідності до ст. 69 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи з середньомісячного заробітку 21718,43 грн на місяць, починаючи з 01 квітня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі 4547,21 грн на місяць, починаючи з 01 квітня 2021 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що призначена відповідачем пенсія по інвалідності у розмірі 2287 грн. не співмірна з розміром його заробітної плати 21718,43 грн. на місяць, з якої сплачувались страхові внески до Пенсійного Фонду. Відповідачем порушені правила соціальної справедливості, оскільки пенсія у розмірі 2287,13 грн. призначається також особам без страхового стажу та заробітку. 
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується лише в частині визначення права та пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а не перерахунку пенсій. Також зазначає, що вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку його пенсії по інвалідності з більш високого заробітку за два останніх роки у відповідності ст. 69 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" згідно заяви від 18.03.2021 за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 та призначення йому пенсії по інвалідності у розмірі 4547,21 починаючи з 01.04.2021 суперечать положенням чинного законодавства, оскільки з 01.01.2004 діють норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи з 20.08.2003.
Після набуття чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 позивачу перераховано пенсію за нормами вище зазначеного закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходились на час перерахунку в його пенсійній справ та відповідали вимогам законодавства, що діяло раніше. 
Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 працює, а тому, як працюючому пенсіонеру відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" здійснений автоматично перерахунок з 01.04.2019.
З 01.04.2019 пенсія позивача становить: загальний стаж - 09 років 05місяців 11 днів; стаж додатковий 31 рік 06 місяців 05 днів; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((493/100*12) * 1) - 0,41083; розмір пенсії за віком відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  (8697,27*0.41083) - 3573,10. Доплата за понаднормовий стаж відповідно до абз.2 ч.1ст.28 Закону 1058 за 16 років - 171,84. Загальний розмір пенсії (за віком) 3573,10+171,84= 3744,94. Розмір пенсії по інвалідності ІІІ  групи згідно з ст. 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складає 50 % пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та складає 3744,94*50% = 1872,47 грн.
Відповідно до постанови КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 543 від 26.06.2019) затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Порядок).
Згідно з пунктом 3-1 Порядку встановлено, що з 1 липня 2019 року в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону , не досягає 2000 гривень, таким особам на доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. 
Враховуючи вказане, Головним управлінням пенсія ОСОБА_1 з 01.07.2019 перерахована та становила 2000,00 грн.
19.03.2021 позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив на підставі ст. 69 Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019 по 31.03.2021, оскільки розмір зарплати, з яких сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України склав майже 500000,00 грн, або майже 25000,00 грн на місяць. 
Листом № 3149-6219/3-02/8-2000/21 від 25.03.2021 відповідач повідомив позивача про те, що для проведення перерахунку необхідно звернутись до сервісного центру особисто або відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1 через вебпортал. При необхідності, заява про перерахунок може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Також, вказано, що Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності з 01.01.2004 і відповідно всі раніше призначені пенсії були перераховані за нормами цього Закону. Пунктом 16 розділу XV Закону передбачено, що закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Тому, провести перерахунок пенсії відповідно до статті 69 Закону України "Про пенсійне забезпечення" немає законних підстав.
Не погоджуючись із вказаною відмовою управління, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі – Закон № 1788-XII) регулював питання пенсійного забезпечення та гарантував всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до ст. 69 Закону 1788-XII пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсій за віком або інвалідністю не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за 2 роки роботи підряд після призначення пенсії відповідно до   статей 64 - 67 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі – Закон № 1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, з 1 січня 2004 року Закон № 1058-ІV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Матеріалами справи встановлено, що позивачу призначено пенсію згідно норм Закону № 1788-ХІІ, але в подальшому після набуття чинності Закону № 1058-ІV з 01.01.2004 позивачу перераховано пенсію за нормами вище зазначеного закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату ( дохід) та інших документів, що знаходились на час перерахунку в  пенсійній справі ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-ІV зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Відтак в даних правовідносинах, не підлягають застосуванню норми ст. 69 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Так, відповідно до відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Таким чином, перерахунок пенсії може бути зроблений через кожні два роки. За бажанням пенсіонера, перерахунок пенсії провадиться: в першому випадку - з додаванням страхового стажу та з урахуванням заробітку, з якого попередньо призначено (перераховано) пенсію, в тому числі за новий період; в другому випадку – з додаванням страхового стажу та заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії (тобто не враховуються суми заробітної плати, отримані за додатково набутий стаж, а показник заробітної плати залишається на рівні попереднього перерахунку (призначення) пенсії). 
Крім того, органи Пенсійного фонду зобов`язані автоматично проводити перерахунки пенсії щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи у випадках, коли такі особи набули право на перерахунок пенсії. 
При цьому, доцільність перерахунку пенсії з урахуванням і стажу, і зарплати, отриманої після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, необхідно визначати в кожному конкретному випадку. Це обумовлено тим, що у разі перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, будуть застосовуватися чинні норми статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімальної пенсії за віком та відповідного підвищення пенсії за страховий стаж для жінок понад 30 років, а для чоловіків – понад 35 років. 
Відповідно до ст. 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за  формулою: П = Зп?Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV  для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1        + Кз2        + Кз3        + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де:
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є працюючим пенсіонером, якому відповідно до ст. 42 Закону 1058 здійснений автоматично перерахунок пенсії з 01.04.2021.
За матеріалами пенсійної справи пенсія позивача  з 01.04.2021 становить: загальний  стаж 24 роки 04 місяці 20 днів;  стаж додатковий 16 років 09 місяців  02 дні; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((493/100*12) * 1) - 0,4108. Розмір пенсії за віком відповідно до ст.27 Закону 1058 (10715,91*0.41083) - 4402,42, доплата за понаднормовий стаж відповідно до абз.2 ч.1ст.28 Закону №  1058 (10715,91*0,41083) - 4402,43, доплата за понаднормований стаж відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону 1058 за 16 років - 171,84. Загальний розмір пенсії (за віком) 4402,42+171,84= 4574,26. Розмір пенсії позивача  по інвалідності ІІІ групи згідно ст. 33 Закону 1058 склав 50 % - пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону 1058 та складає  4574,26*50 % = 2287,13 грн.
Отже, при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідач дотрималось алгоритму перерахунку пенсії, передбаченого статтею 42 Закону № 1058 та здійснило перерахунок пенсії позивачу, що призвело до її збільшення. 
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 127 від 22.02.2021) Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надалі Порядок. Згідно пункту 1 Порядку встановлено, що з 1 березня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону, не досягає 2 200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій. Розмір підвищення відповідно до постанов КМУ визначається органами Пенсійного фонду в автоматизованому режимі окремо, в залежності від тривалості страхового стажу та індивідуального коефіцієнту заробітної плати з якого провадиться обчислення пенсії.
У зв`язку з чим, з 01.03.2021 при перерахунку пенсії позивачу відповідно до постанови КМУ № 127 від 22 лютого 2021 року її розмір становить 1710,67+ 489,32=2200,00 грн.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на необхідність застосування до спірних правовідносин приписи Закону № 1788-ХІІ в питаннях перерахунку його пенсії та вважає, що при перерахунку пенсії позивачу необхідно враховувати норми Закону № 1058-ІV, зокрема ст. 42 вказаного Закону, якою безпосередньо врегульовано порядок та умови, за яких може бути перерахована пенсія.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відсутність в діях відповідача порушень прав ОСОБА_1 , які б потребували судового захисту, адже при проведенні перерахунку пенсії орган Пенсійного фонду дотримався алгоритму проведення перерахунку пенсії, передбаченого статтею 42 Закону № 1058-ІV, та здійснив перерахунок пенсії позивача на умовах, що призвів до збільшення його пенсії з врахуванням до страхового стажу періоду роботи позивача включно по березень 2021 року. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач в спірних правовідносинах діяв з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/9918/21- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов