Справа № 466/7147/21                                Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І. 
Провадження № 33/811/166/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:
                                               
судді – Стельмаха І.О.,
з участю захисника-адвоката-Візновича Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Візновича Р.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2021 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2021 року,

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 3400 грн. 
ОСОБА_1 визнанний виним у тому що він 26.07.2021 о 20 год 20 хв. на перехресті вул. Малоголосківська-Варшавська у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не був уважним, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Fiat 500», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого не залишився на місці пригоди та не повідомив підрозділ поліції, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9, п.1.5, п.2.10 (а,в,д) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
На постанову судді захисник Візнович Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник Візнович Р.І. покликається на те, що з дня вчинення правопорушення 26.07.2021 і до часу винесення судом постанови 29.12.2021, минуло більше 5 місяців, тому накладення стягнення є порушенням. 
Зазначає, що суд постановою зупиняв провадження у справі, що не передбачено нормами КУпАП до даного виду правопорушень. Відтак, оскільки суд зупинив провадження у справі постановою, тому постановою повинен був і відновити провадження. 
Наявний у матеріалах справи висновок експерта №4917 від 15.12.2021 вважає неповним та таким, що ґрунтується на припущеннях, та не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом», встановленим практикою ЄСПЛ.
Також зауважує, що долучена до матеріалів справи схема ДТП не містить інформації про правильне місце вчинення ДТП, слідів гальмівного шляху коліс транспортних засобів, їх розміщення відносно елементів проїзної частини та/або інших слідів та предметів, що стосуються ДТП. 
Вказує, що поліцейський, який складав протокол не склав акт огляду транспортних засобів на предмет наявності пошкоджень, а також не провів фотофіксації.
Вважає, що на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів.
Захисник Візнович Р.І. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.
Заслухавши пояснення захисника Візновича Р.І. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 267372 від 16 липня 2021 року (а.с. 15);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 267373 від 16 липня 2021 року (а.с.1);
- схемою місця ДТП, яка сталася 16.07.2021 о 20.20 год. у м. Львові на вул. Малоголосківська, 30а, відповідно до якої на транспортному засобі «Renault Megane», номерний знак  НОМЕР_1  наявні наступні пошкодження: пошкоджений задній фаркоп, лакофарбове покриття; на транспортному засобі марки «Fiat 500», номерний знак  НОМЕР_2 наявні також пошкодження: передня ліва фара скол-тріщина, зламані кріплення на передній лівій фарі (а.с. 17);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 (а.с. 3, 19).
-висновком експерта за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи №4917 від 15.12.2021 відповідно до якого пошкодження, які розмішуються в лівій передній частині автомобіля «Фіат 500», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: зміщення передньої лівої фари, тріщина її верхнього кронштейна та пошкодження її розсіювача, пошкодження лівої декоративної накладки переднього бампера, могли утворитися в результаті зіткнення (контакту) із задньою частиною автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , і в результаті такого зіткнення пошкодження на цьому автомобілі могли не залишитися.
Вирішити ці питання в категоричній формі не виявляється можливим по причині відсутності в місцях імовірного контактування автомобілів індивідуальних ознак, що свідчать про це.
Вирішити питання про те, чи пошкодження на автомобілі «Фіат 500», реєстраційний номер, НОМЕР_2 , є недоліками попередніх ремонтів цього автомобіля, існування їх до даного ДТП, а також давність їх утворення, не виявляється можливим по причині відсутності в них ознак, що свідчать про це.
Твердження захисника Візновича В.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, є безпідставними й апеляційний суд їх до уваги не бере.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи схеми місця ДТП, на транспортних засобах наявні пошкодження, крім того у своїх поясненнях про зіткнення, зазначає потерпіла ОСОБА_2 , а саме, що вона здійснювала виїзд на вул. Варшавську на автомобілі «Фіат 500». Несподівано автомобіль «Рено Меган» почав рухатись на неї заднім ходом. Вона подала звуковий сигнал, водій не відреагував, здійснив наїзд на її автомобіль. Пошкодження побачила після детального огляду. Також із змісту пояснень самого ОСОБА_1 вбачається, що зіткнення таки відбулось, оскільки останній надав потерпілій свій номер мобільного телефону після огляду транспортних засобів.
Наведе вище, дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що зіткнення таки мало місце, а ОСОБА_1 знаючи про зіткнення, зобов`язаний був залишитись на місці ДТП, та повідомити відповідний орган Національної поліції України. 
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки такі спростовуються письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які в свою чергу узгоджуються зі схемою місця ДТП та підтверджуються характерними пошкодженнями на транспортних засобах.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив п. 10.9, п.1.5, п.2.10 (а,в,д) Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, не повідомивши про це відповідний орган національної поліції України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Наявні у справі протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, є належними та допустимими доказами. 
Разом з тим, суддя вірно встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП наклав на ОСОБА_1 стягнення без урахування вимог ст. 38 КУпАП.
Так, в оскарженій постанові суддя накладаючи стягнення покликаючись на ст. 38 КУпАП зазначив, що строк накладення адміністративного стягнення слід рахувати з дня його вчинення 26 липня 2021 року, однак судом провадження у справі на час проведення експертизи постановою від 04.10.2021 зупинялось, тому такий строк не минув.
З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується, оскільки ст. 38 КУпАП не передбачає зупинення строків накладення адміністративного стягнення у випадку призначення експертизи, як і зупинення таких строків.
Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Вчинені ОСОБА_1 правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП мали місце 26 липня 2022 року. На момент розгляду справи судом першої інстанції закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді скасувати, справу закрити на підставі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Візновичу Р.І. строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Візновича Р.І. задовольнити частково.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                                         І.О. Стельмах