ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 953/5919/20                                                Головуючий І інстанції – Колесник С.А.
Провадження № 33/818/410/22                                        Суддя доповідач – Шабельніков С.К.
Категорія: ст.173 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
/ по справі про адміністративне правопорушення /

12 січня  2022 року                                                         м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,        
за участю секретаря                        - Вакула Н.С.,        

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП,-
       
в с т а н о в и в :

Постановою судді Київського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2020 року ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді п`ятдесяти годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_1   в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за статтею 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова є незаконною, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Зазначає, що його знаходження у вентиляційному люку станції метро «Майдан Конституції» не призвели до наслідків порушення громадського порядку, оскільки метро не працювало.
За вказаних обставин ОСОБА_1   вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП. 
В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції на 05.05.2021, 17.11.2021 року, 14.12.2021, 12.01.2022 року ОСОБА_1   не з`явився. На адресу, зазначену в апеляційній скарзі, направлялись судові повістки, однак вони були повернуті до суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою»
Разом з цим, ОСОБА_1  повідомлявся про судове засідання, призначене на 12.01.2022 року направленням SMS – повідомленням, телефонограмою яку він отримав 10.01.2022 року, однак в судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 
При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1   є  ініціатором апеляційного перегляду постанови судді.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення  ОСОБА_1   про час та місце розгляду його апеляційної скарги. 
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.
У зв`язку з викладеним вище апеляційний суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , в межах поданої апеляційної скарги та наявних у справі відомостей, тобто з урахуванням доводів та вимог, які містяться в ній, та наявних відомостей у матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується зібраними доказами, та дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Судовим розглядом встановлено, що 13.04.2020 о 08:00 год. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: проник на заборонений для сторонніх осіб об`єкт з підвищеною небезпекою для життя та здоров`я людини (вентиляційний люк станції метро майдан Конституції), чим порушив громадський порядок, що призвело до збою нормальної діяльності станції метро за адресою: м. Харків, майдан Конституції 20/1, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 13 квітня 2020 року приблизно о 02.00 год. він зі своїми друзями проник у вентиляційний люк метрополітену в районі майдану Конституції, 20/1. Перебували у вентиляційному люку приблизно до 0800 год., після чого були затриманні співробітниками метрополітену. Також ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначив, що проник до вентиляційного люку метрополітену в стані алкогольного сп`яніння з цікавості (а.с. 11).
Відповідальність за статтею 173 КУпАП настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Отже, оскільки ОСОБА_1 несанкціоновано проник на заборонений для сторонніх осіб об`єкт з підвищеною для життя і здоров`я небезпекою, а саме у вентиляційний люк на станції метро «Майдан Конституції», чим порушив громадський порядок і спокій громадян, апеляційний суд вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.
За наслідками зазначених неправомірних дій поліцейським в установленому законом порядку складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 317563 від 13.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 за статтею 173 КУпАП, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1  в будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки 
Таким чином, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки є суб`єктивними, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, в наслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, апеляційним судом не приймаються, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи. 
Обставини, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, в апеляційній скарзі не зазначені та апеляційним судом не встановлені. 
Враховуючи вищевикладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Київського районного суду міста Харкова від 13 квітня 2020 року не встановлено.
Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        С.К. Шабельніков