УХВАЛА

17 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 500/1886/20
адміністративне провадження № К/990/4804/22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 500/1886/20 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
У липні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати незаконною документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на додану вартість за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року проведену щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 08 листопада 2018 року по 14 листопада 2018 року;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 січня 2019 року №00000581302, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на 1448093,75 грн (основне зобов`язання 1158475 грн ; штрафні (фінансові) санкції 289618,75 грн).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 11 січня 2019 року № 00000581302 і розподілу судових витрат, та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 січня 2019 року № 00000581302. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (ЄДРПОУ ВП: 44143637) на користь позивача судові витрати в сумі 8408 грн судового збору за подання позову та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року залишено без змін.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Тернопільській області вже зверталося до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2021 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
03 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла вдруге подана касаційна скарга Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 500/1886/20.
Під час перевірки вдруге поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона дослівно повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2021 року (провадження №  К/9901/45016/21).
Так, аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вдруге касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 2 частини четвертої статті 328  КАС України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2021 року в справі №500/1886/20; від 22 вересня 2020  року в справах №826/17123/18, №520/8836/18;   від 08 вересня 2021 року в справі №816/228/17.
Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України).
У своїй ухвалі про повернення раніше поданої касаційної скарги від 17 грудня 2021 року Верховний Суд зауважив, що у касаційній скарзі скаржник не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у зазначених постановах Верховного Суду, не зазначає і чому, на його переконання, норми права застосовано неправильно, а також не конкретизує норму права, від висновку щодо застосування якої належить відступити. Крім того, контролюючий орган не зазначає, який саме висновок він вважає правильним.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вдруге, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом. 
Змістовно обґрунтування касаційної скарги абсолютно не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі №  500/1886/20 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов