ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року          м.Дніпро         Справа №  182/4831/19
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                               
суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.
представники сторін:
від позивача: ОСОБА_1 особисто, паспорт серії НОМЕР_1 від
05.02.1998 р.;
від відповідача: Ставицька Алла Василівна адвокат, договір №14/01/21 від 14.01.2021 р.;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  господарського суду Дніпропетровської  області від 10.06.2021 року  (повний текст складено 14.06.2021 року)  у справі  № 182/4831/19  (суддя Євстигнеєва Н.М.)
за позовом ОСОБА_1 , м. Нікополь Дніпропетровської області 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий", м. Нікополь Дніпропетровської області 
про визнання рішення правління незаконним та його скасування,-

ВСТАНОВИВ:

          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 року у справі №182/4831/19 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  про визнання незаконним та скасування рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий" № 1 від 12.06.2016 року відмовлено.
        Рішення мотивовано тим, що позивач пропустив строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.
          Не погодившись з рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив Центральний апеляційний господарський суд скасувати оскаржуване рішення, позов задовольнити.
          Посилався на те, що:
- відповідач не подавав суду заяву про застосування позовної давності у даному спорі;
- суду було відомо, що позивач звернувся до суду ще 06.09.2016 року, в межах строку позовної давності, про що свідчить цивільна справа №182/4854/16-ц.
          У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача спростовує доводи скаржника та просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.
          Зазначає, що:
- позивач звернувся за захистом своїх інтересів з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий" про визнання недійсним рішення правління ОСББ № 1 від 12.06.2016 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в липні 2019 року;
- за текстом позовної заяви ОСОБА_1 дізнався про оскаржуване рішення 13.06.2016 року, тому з позовом до суду мав звернутися не пізніше 13.06.2019 року;
- відповідач в запереченнях на відповідь на відзив заявив про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, тому жодних порушень закону судом не допущено.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав:   
     З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом ОСОБА_1 спочатку звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
       Дата звернення відповідно до реєстрації позову - 10.07.2019 року.
          Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року у задоволенні позову позивачу відмовлено.
          Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2020 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року скасовано; закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий" про визнання незаконним та скасування рішення; повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарського суду та роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови, звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
          Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2020 року заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено та передано справу №182/4831/19 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий" про визнання незаконним та скасування рішення правління до господарського суду Дніпропетровської області.
          Отже, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вірно зазначив, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав  в липні 2019 року.
          Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).
          Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України).
          За загальним правилом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 
          Згідно приписів статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
          Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.
          Відповідно до частини 2 статті 267 Цивільного кодексу України  заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. 
          Отже, для правильного вирішення спору слід встановити, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права, тобто коли він дізнався про оскаржуване ним рішення правління ОСББ. та чи були ним вчинені дії, які свідчать про переривання строку позовної давності.
          З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивач зазначав, що оскаржуване рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Першотравневий" №1 від 12.06.2016 року було розміщене на вхідних дверях під`їзду та на дошці оголошень ОСББ "Першотравневий" 13.06.2016 року. 
За таких обставин суд першої інстанції вірно встановив, що про порушення права позивача йому стало відомо 13.06.2016 року.
        Скаржник хибно посилається на те, що він звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області спочатку з позовом до фізичних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отже, реалізував своє право на судовий захист в межах строку позовної давності.
        У даному випадку слід виходити з того, що у справі №182/4854/16-ц, про яку зазначає апелянт в апеляційній скарзі, його вимоги були заявлені не до ОСББ "Першотравневий". Тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що подання позову з іншим предметом спору, з іншими матеріально-правовими підставами, не перериває перебігу позовної давності.
          Суд першої інстанції також надав вірну оцінку вказаним обставинам, висновки суду щодо цього скаржник не спростував.
          З матеріалів справи вбачається, що відповідач у запереченнях на відповідь на відзив заявив, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду, що є підставою для відмови в позові (том 1 а.с.73-74).
                Під час розгляду апеляційної скарги ці обставини встановлені апеляційним судом, перевірено відповідним доказом, однак зазначену інформацію апелянт не спростував.
       Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки він закінчився 13.06.2019 року, апелянт не спростував.
          Відповідно до частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          В межах доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог Цивільного кодексу України щодо застосування строку позовної давності до заявлених позивачем вимог та порушень норм процесуального права щодо оцінки наявних у справі доказів.
          Суд першої інстанції встановив, що позов обгрунтований, однак за пропуском строку позовної давності, про застосування якого вказав відповідач, правомірно відмовив в задоволенні вимог ОСОБА_1 .
          З огляду на викладене апеляційна скарга не обгрунтована та задоволенню не підлягає. Судові витрати за її розгляд покладаються на апелянта відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення  господарського суду Дніпропетровської  області від 10.06.2021 року  у справі  № 182/4831/19  залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Повний текст  складено  11.01.2022 року.

          Головуючий суддя                                                            Т.А.Верхогляд

          Суддя                                                                                   Л.М.Білецька

                Суддя                                                                                    І.О. Вечірко