Ухвала
 
21 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 496/1069/18
провадження № 61-20433ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: визнати за нею право особистої приватної власності: на житловий будинок АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,25 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0546, розташовану на АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,2563 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0547, розташовану на АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,047 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0642, розташовану на АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 : право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,25 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0643, розташовану на АДРЕСА_1 ; на автомобіль Chery Amulet, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 87 540 грн, автомобіль МАЗ 5551, вартістю 362 220 грн та на автопричіп «Путник» 814002, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 6 800 грн.
 
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року (повний текст якої складено 15 листопада 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року скасовано. Ухвалено нове постанову, якою визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину: житлового будинку АДРЕСА_1 ; земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,25 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0546, розташовану на АДРЕСА_1 ; земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,2563 га, кадастровий № 5121081400:02:004:0547, розташовану на АДРЕСА_1 ; автопричепу «Путник» 814002, № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 224 880 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
13 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гусельщикова М. А. подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Касаційна скарга містить обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гусельщикова М. А. вказала, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 615/1364/16-ц, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Гусельщикова М. А. зазначила, що апеляційний суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Гусельщикова М. А. заявила клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, посилаючись на те, що примусове виконання вказаного судового рішення може призвести до безпідставного стягнення з відповідача грошових коштів.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Доводи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гусельщикової М. А. не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, так як заявником не наведено достатніх підстав і не надано доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання судового рішення. Також заявником не надано доказів вчинення позивачем дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваних судових рішень, тобто аргументи заявника є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.
 
Враховуючи, що заявником не наведено достатніх підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, та не надано доказів на їх підтвердження, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на постанову Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.
 
Витребувати з Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу № 496/1069/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
 
Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 січня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко