Ухвала
 
22 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 523/13607/15
провадження № 61-7380св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сівакової Ольги Андріївни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 165 312,02 грн, з яких: за кредитом - 158 841,46 грн; за відсотками - 3 700,43 грн; за пенею - 2 770,13 грн.
 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.
 
Вирішено питання про судові витрати.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року в частині відмови у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним скасовано.
 
Постановлено в цій частині нову постанову, якою зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним задоволено частково.
 
Визнано недійсним пункт 3.4. кредитного договору від 23 липня 2008 року № 1506/0708/55-036. 
 
В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
В іншій частині рішення залишено без змін.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сівакова О. А., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, від 17 червня 2020 року у справі № 320/7229/15, провадження № 61-1062св19, від 09 червня 2021 року у справі № 281/183/17, провадження № 61-7302св20, від 09 червня 2021 року у справі № 752/12242/19, провадження № 61?11752св20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібраних у справі доказів, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» про визнання кредитного договору недійснимпризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян