УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року
м. Київ
справа № 522/5715/20
провадження № 51-256ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 
24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №12019161500002019 від 
17 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст. 130 Кримінального кодексу України (далі – КК). Кримінальне провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 закрито на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року залишено без змін.
Доводи касаційної скарги та її вимоги
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виявляється у недотриманні судом апеляційної інстанції приписів статей 370, 404, 419 КПК, просить оскаржене судове рішення скасувати 
і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
В обґрунтування своїх доводів зазначає про невмотивованість висновків суду щодо оцінки постанови слідчого про закриття кримінального провадження №12019161500002019, оскільки вважає, що таке рішення прийнято слідчим лише в частині правової кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК.
Також зазначає, що суд апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення, взяв до уваги лише резолютивну частину постанови слідчого про закриття кримінального провадження №12019161500002019, а також не досліджував витяг з ЄРДР указаного кримінального провадження, з якого вбачається, що воно закрито лише в частині кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК, чим порушив вимоги статей 94, 370 КПК.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів не знайшла підстав для відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Пунктом 9-1 частини 1 статті 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося 
з дотриманням вимог щодо підслідності.
Як встановлено Одеським апеляційним судом за наслідком перегляду в апеляційному порядку ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2021 року, 17 серпня 2019 року до ЄРДР за №12019161500002019 були внесені відомості стосовно вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК. 12 вересня 2019 року внесені відомості до ЄРДР за №12019161500002310 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК. 12 вересня 2019 року внесені відомості до ЄРДР за №12019161500002311 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.130 КК.
16 вересня 2019 року постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 вищезазначені кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, та присвоєно номер кримінального провадження – 12019161500002019.
24 березня 2020 року в ході досудового розслідування постановою слідчого СУ ГУНП 
в Одеській області ОСОБА_7 кримінальне провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
Обвинувальний акт за №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 надійшов до Приморського районного суду м. Одеси 08 квітня 2020 року.
З огляду на указані обставини за клопотанням захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 Приморський районний суд м. Одеси 13 серпня 2021 року закрив кримінальне провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст. 130 КК на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки існує нескасована постанова слідчого про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Переглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційної скарги прокурора, проаналізувавши її доводи, які є аналогічними доводам касаційної скарги, суд апеляційної інстанції надав їм належну оцінку, дійшовши до висновків про правомірність закриття кримінального провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року щодо ОСОБА_4 з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК, та внаслідок цього, відповідність ухвали суду першої інстанції вимогам КПК.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що кримінальні провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 125 КК, №12019161500002310 від 12 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 345-1 КК та №12019161500002311 від 12 вересня 2019 року за ч. 1 ст.130 КК постановою прокурора від 16 вересня 2019 року були об`єднані в одне провадження, та їм присвоєно номер кримінального провадження – 12019161500002019, 
а постановою слідчого від 24 березня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
За приписами кримінального процесуального закону постанова є процесуальним рішенням, яке має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК, згідно яких резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення, тобто його кінцеві результати та висновки. Кримінальний процесуальний закон пов`язує зміст прийнятого процесуального рішення з обставинами та мотивами їх прийняття, які повинні міститися в мотивувальній частині рішення. 
Апеляційний суд встановив правильність врахування районним судом того факту, що в постанові від 24 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, слідчий детально описав теж саме діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст. 130 КК. В резолютивній частині вказаної постанови слідчого вказано про те, що він закриває кримінальне провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року, тобто кримінальне провадження, із тим же номером, що надійшло до Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Колегія суддів касаційного суду погоджується з наведеними в ухвалі висновками суду апеляційної інстанції та вважає, що ухвала Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року постановлена згідно з нормами кримінального процесуального закону, 
на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведені належні і достатні мотиви 
та підстави ухвалення такого рішення. 
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що на час судового розгляду кримінального провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року та розгляду клопотання захисника про закриття цього кримінального провадження існувала не скасована постанова слідчого від 24 березня 2020 року про закриття указаного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК, дійшов вірного висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК.
Так, апеляційний суд, спростовуючи доводи прокурора про те, що постановою слідчого від 24 березня 2020 року кримінальне провадження закрито лише в частині правової кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК, а в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходився обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст.130 КК, належним чином свої висновки вмотивував з посиланням на встановлені судом першої інстанції обставини, зазначивши, що об`єднані кримінальні провадження стосуються всього кримінального провадження 
в цілому, якому присвоєно №12019161500002019, та яке закрите у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
Перевіряючи оскаржену в апеляційному порядку ухвалу Приморського районного суду 
м. Одеси в частині дослідження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вірно виходив з того, що в постанові від 24 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, як встановлено судом, слідчий детально описав те ж саме діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст. 130 КК. В резолютивній частині вказаної вище постанови слідчий вказав про те, що він закриває кримінальне провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року, тобто кримінальне провадження, із тим же номером, що надійшло до Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Подія кримінального провадження, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК, є обставиною, яка підлягає безумовному доказуванню.
Як вбачається з оскарженого судового рішення слідчий в постанові від 24 березня 2020 року детально описав теж саме діяння, у вчиненні якого обвинувачується 
ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345-1, ч. 1 ст. 130 КК. Тобто відомості, які містяться в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №12019161500002019 є тотожними відомостям у постанові про закриття указаного кримінального провадження. Таким чином, фактично, мова в обвинувальному акті та у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження йде про одну і ту ж подію, яка отримала різну кримінально-правову кваліфікацію.
З матеріалів кримінального провадження апеляційний суд не встановив факту скасування вказаної постанови на момент звернення захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 до Приморського районного суду м. Одеси 
з клопотанням про закриття кримінального провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року, таких відомостей не надано прокурором і в ході апеляційного розгляду. 
Зміст прийнятого процесуального рішення, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК, визначається в його резолютивній частині. Отже, доводи касаційної скарги прокурора про недотримання судом апеляційної інстанції вимог статей 94, 370 КПК в частині обґрунтування судового рішення на підставі частково дослідженої постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованими, оскільки апеляційний суд, мотивуючи своє рішення, брав до уваги та аналізував, окрім резолютивної частини цієї постанови й її зміст.
Що стосується тверджень прокурора про те, що апеляційний суд не досліджував витяг з ЄРДР кримінального провадження №12019161500002019 від 17 серпня 2019 року, з якого вбачається, що воно закрито лише в частині кваліфікації дій ОСОБА_4 за 
ч. 1 ст. 125 КК, то такі твердження є безпідставними, оскільки приймаючи рішення, передбачене п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК, суд перевіряє наявність у кримінальному провадженні відповідної постанови про закриття кримінального провадження або її відсутність, та не зобов`язаний брати до уваги відомості, які містяться в ЄРДР, так як вони використовуються для формування звітності та надання інформації про відомості, які до нього внесені.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність оскарженого судового рішення. Воно є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, адже 
в повній мірі відповідає вимогам статей 370, 372, 419 КПК, тому колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження прокурору необхідно відмовити. 
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                        ОСОБА_3