УХВАЛА

07 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  905/1781/21 
Верховний Суд у складі колегії  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (далі - Товариство) 
на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2021 та 
постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Євро-Азов Сервіс" 
до Товариства 
про стягнення 3  826  462,99 грн та 
за зустрічним позовом Товариства 
до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Євро-Азов Сервіс", 
про стягнення 630  003,91 грн, 

ВСТАНОВИВ:
Товариство 24.01.2021 (згідно з відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 зі справи №905/1781/21.
Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає скаргу.
При цьому Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.
У прохальній частині поданої касаційної скарги скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Однак вказані вимоги касаційної скарги, враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції від 12.01.2022 було скасовано оскаржувану ухвалу від 04.11.2021, а справу передано до суду першої інстанції для розгляду, є суперечливими, а тому не можуть бути визнані такими, що відповідають пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України,  оскільки прохальна частина скарги не містить чітких та однозначних вимог щодо оскаржуваних рішень з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 308 ГПК України.
З огляду на викладене та враховуючи, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, Суд зазначає що скаржнику  необхідно уточнити вимоги касаційної скарги.
Окрім того, приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК  України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Абзацом третім пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.
Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У поданій касаційній скарзі скаржник, хоча і посилається на порушення судом апеляційної інстанції статті 236 ГПК України як загальної норми права, проте касаційна скарга не містить належних обґрунтувань того, в чому саме полягало порушення або неправильне застосування судом апеляційної інстанції і яких конкретно норм матеріального чи процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження, і як саме таке порушення вплинуло на прийняття оскаржуваного судового акта.
Враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пунктах 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: уточнити вимоги касаційної скарги щодо оскаржуваних судових рішень, а також зазначити підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену абзацом другим частини другій статті 287 ГПК України та належним чином обґрунтувати, у чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі (з урахуванням предмета касаційного оскарження).
Враховуючи наведене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.11.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 зі справи №905/1781/21 залишити без руху.
2. Надати публічному акціонерному товариству "Енергомашспецсталь" строк для усунення недоліків касаційної скарги до 28 лютого 2022 року. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул. О.  Копиленка, 6.
3. Роз`яснити публічному акціонерному товариству "Енергомашспецсталь", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                       І. В.  Булгакова