Справа № 344/16988/21 
Провадження № 33/4808/152/22 
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року та
                                        в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 17000,0 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
1.2. Згідно даних протоколу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин. 
15 жовтня 2021 року о 03 год. 20 хв. по вулиці Довженка, 25а у місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та порушення мови. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
1.3. У судовому засіданні суду першої інстанції (10.01.2022) ОСОБА_1 , щодо обставин, які вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, заперечив. Справу розглянуто з участю і ОСОБА_1 , і його захисника – адвоката Борсука Д.Я.
Суд першої інстанції в судовому засіданні допитав свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
2. Доводи апеляційної скарги:
- ОСОБА_1 не керував автомобілем, працівники поліції його не зупиняли, вимоги чинного законодавства, за які передбачена адміністративна відповідальність, він не порушував, відповідні його пояснення до уваги вони не взяли та безпідставно склали адмінпротокол;
- суд не може брати до уваги пояснення поліцейських, які в протоколі ствердили факт керування та відмови від проходження огляду;
- викладене в протоколі не підтверджено іншими об`єктивними доказами, зокрема відеоматеріалами;
- інспектором поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП при проведенні огляду на стан сп`яніння;
- працівники поліції неналежно встановили особу свідків, під час допиту свідка ОСОБА_3 в суді першої інстанції виявилось, що він є неповнолітнім, а його дані про дату народження в письмових поясненнях записано невірно, що свідчить про фабрикування доказів;
- обвинувачення не можу ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Постанову суду першої інстанції просить скасувати, а провадження у справі – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
3. Провадження в апеляційному суді.
В засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились.
Наявних в матеріалах провадження даних достатньо для вирішення справи без їх участі.
4. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом. Стверджує, що саме тому і відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Такі доводи апелянта не відповідають матеріалам справи. 
По-перше. Обставини події зафіксовані у протоколі від 15.10.2021, який підписаний свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
У ньому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів та порушення мови. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. 
Підстав уважати дані протоколу недостовірними немає з огляду на таке.
Суд бере до уваги письмові пояснення свідків, позаяк вони допитані в суді першої інстанції. 
Останні надали послідовні пояснення, які логічно узгоджуються між собою та відповідають зафіксованим у протоколі обставинам. Їм надано належну правову оцінку судом першої інстанції.
Підстав вважати пояснення та показання свідків неправдивими у суду апеляційної інстанції немає. 
По-друге. Щодо факту керування.
На долучених відеофайлах відсутні дані, які б підтверджували факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак, в силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відтак, хоча відеозаписи не підтверджують безпосередньо факт керування ОСОБА_1 автомобілем та факт зупинки патрульними поліцейськими, однак вони узгоджуються з іншими, наявними в матеріалах справи доказами, які поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину: даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків, яким суд надав належну правову оцінку.
Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 вказав, що бачив як водій транспортного засобу марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухався по вулиці Довженка у місті Івано-Франківськ двічі, зупинившись біля нього та його друга ОСОБА_3 на відстані приблизно два метри через відкрите водійське вікно показав у їх сторону непристойний жест середнім пальцем руки. Після цього ОСОБА_2 зателефонував на лінію «102» та повідомив, що водій, який рухався транспортним засобом, перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 під час судового розгляду даної адміністративної справи дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_2 та ствердив, що бачив, як водій ОСОБА_1 за обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом, оскільки той зупинився біля них на відстані двох метрів та показував їм непристойний жест через водійське вікно, а свідок ОСОБА_4 у цей час знаходився на передньому пасажирському сидінні.
Відтак про рух транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 з підозрою на сп`яніння поліцію сповістив свідок ОСОБА_2 . Про те, що саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом авто (на відстані приблизно два метри через відкрите водійське вікно показав непристойний жест середнім пальцем руки) ствердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Суд першої інстанції надав вірну критичну оцінку і запереченням ОСОБА_1 стосовно факту керування, і поясненням свідка ОСОБА_4 , відхиливши їх, оскільки вони спростовані і поясненнями свідків, і суттєво відрізняються від пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні суду першої інстанції, і суперечать тим показанням, які ОСОБА_1 надавав на місці складання адміністративного протоколу. 
Отже, є всі підстави для висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і цей факт апеляційний суд уважає встановленим.
По-третє. Щодо законності вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За змістом відеофайлів ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції вів себе як людина в стані алкогольного сп`яніння (порушена мова, провокативна поведінка по відношенню до працівників поліції, агресивність, на що зауважували і поліцейські), тому у працівників поліції були всі законні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, як водій, стосовно якого надійшло повідомлення на лінію «102», особу якого було ідентифіковано в тому числі і свідками, які здійснили дзвінок на «102».
Даних, які б свідчили про неправомірність дій, поведінки, вимог зі сторони поліцейських, матеріали справи не містять.
Відтак, вимога ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння була легітимною.
По-четверте. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (дані відеофайлів, відмова від підпису протоколу, доводи апеляційної скарги).
Указані докази беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебуваючи в стані з ознаками алкогольного сп`яніння, недвозначно відмовився на законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці за допомогою газоаналізатора, так і у закладі охорони здоров`я, чим порушив приписи п. 2.5. ПДР.
Такі дії ОСОБА_1 містять склад ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і поставлено останньому у вину.
5. Висновки. 
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
За результатами розгляду апеляційний суд дійшов висновків, які аналогічні висновкам суду першої інстанції.        
Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд                        
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року – без змін. 
Постанова не оскаржується.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                        А.Ю. Малєєв