ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року	Львів	Справа № 300/452/20 пров. № А/857/21113/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року (постановлену у м. Івано-Франківську суддею Панікаром І. В.) про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 300/452/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,

                                                     В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії на підставі довідки від 26.12.2019 № 37/7-264, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України на Південно-західній залізниці та зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з 01.03.2020 здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до довідки від 26.12.2019 № 37/7-264, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України на Південно-західній залізниці, без обмежень максимального розміру.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки від 26.12.2019 № 37/7-264, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України на Південно-західній залізниці. 
Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідки від 26.12.2019 № 37/7-264, виданої Ліквідаційною комісією УМВС України на Південно-західній залізниці, в якій зазначено основні і додаткові види грошового забезпечення в таких розмірах: посадовий оклад - 2600,00 грн, підвищення посадового окладу (100 %) - 2600 грн, оклад за військове (спеціальне) звання - 2000,00 грн, надбавка за вислугу років (30 %) - 2880,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (100 %) - 10 080,00 грн, доплата за службу в нічний час (35 %) - 1820,00 грн, надбавка за особливо важливі завдання (50 %) - 3740,00 грн, премія (75,23 %) - 5627,20 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року в адміністративній справі № 300/452/20 – без змін.

20.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення та просив суд роз`яснити - який розмір пенсії повинен виплачуватись згідно з винесеним рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 300/452/20.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви. Тому просив скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою роз`яснити рішення суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у справі № 300/452/20 є очевидно незрозумілим для відповідача щодо механізму нарахування та виплати пенсії, оскільки відповідач виплачує її у значно меншому розмірі, а тому вважає, що єдиним способом захистити своє право є звернення до суду за роз`ясненням, у якому буде чітко вказано суму пенсії.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги, наведені в апеляційній скарзі, та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує, зокрема, що пенсія позивача становить 31 347,20 грн і з урахуванням діючого законодавства загальна її сума до виплати не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність.
Також вказує на те, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк виконання, протягом якого судове рішення може бути виконане. Зазначає, що рішення суду вже виконано, а виконавче провадження завершено, тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.
Роз`яснення судового рішення стосується недотримання вимоги ясності, визначеності такого, яке означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Виходячи з наведеного, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
А підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Так, роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.
Така ж правова позиція встановлена Верховним Судом у постанові від 16 липня 2020 року у справі № 619/3407/16-а.

Колегія суддів зазначає, що позивач у своїй заяві фактично просить роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення суду, а не його зміст.
Проте, процесуальне законодавство не передбачає роз`яснення порядку виконання судового рішення і це питання не підпадає під поняття «роз`яснення змісту судового рішення», передбаченого статтею 254 КАС України, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 01 вересня 2020 року в справі № 806/984/18.

На переконання суду апеляційної інстанції вказане судове рішення є чітким і зрозумілим, в ньому наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо частково обґрунтованості позовних вимог; терміни, вжиті у рішенні суду першої інстанції, відповідають тому змістові, що вони мають згідно з законодавством України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню, позаяк рішення від 18.05.2020 у справі № 300/452/20 є зрозумілим і не потребує роз`яснення. Резолютивна частина постанови суду відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з урахуванням доводів позовної заяви, чітко зазначено, чому суд дійшов відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.
Водночас, вирішення процесуальних питань, які випливають з судового рішення, чи надання правових порад щодо дій учасників справи після ухвалення судового рішення, не відповідає меті роз`яснення, а отже у межах процедури роз`яснення судового рішення є неможливим.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали додержано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі № 300/452/20 – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин