ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 лютого 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/7016/21
Головуючий у першій інстанції - Карпусь  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/331/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
із секретарем: Патук А.А.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходу забезпечення позову до подання позовної заяви, -

                                      У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.12.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та порушення норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що норми глави 10 ЦПК України не містять жодного застереження та імперативного посилання про звернення до суду із заявою про забезпечення позову тільки разом з позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Навпаки законодавством передбачено можливість подання заяви про забезпечення позову до подання самого позову.
Заявник вказує, що внаслідок прийняття судом оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні позову до його подання він не має на даний момент ні фізичної, ні матеріальної можливості звернутись до суду одночасно із заявою про забезпечення позову та з самою позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 06.10.2021 справа № 756/14940/20, від 28.07.2021 справа № 757/42770/20 та від 20.05.2021 справа № 756/8279/18, зазначає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з  ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 14.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП № 67755782, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого 12.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 85048, до набрання законної сили рішенням суду у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Заяву обґрунтовував тим, що у грудні 2021 року через застосунок Дія ним отримано постанову приватного виконавця Палігіна О.П. про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2021 ВП № 6755782 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 85048 від 12.06.2021 про стягнення з нього заборгованості за період з 04.06.2021 по 09.06.2021 на загальну суму 50 274,99 грн, в межах якого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату про відрахування 20% із заробітної плати на погашення суми боргу з урахуванням винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, яку направлено за місцем роботи боржника. 
У зв`язку із зазначеним заявник змушений звернутися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні на підставі виконавчого напису, оскільки існує ризик, що до моменту вирішення справи у суді, приватним виконавцем будуть стягнуті кошти із його заробітної плати, які буде складно повернути у разі задоволення позову.
Обґрунтовуючи правомірність свого звернення, заявник вказує, що виконавчий напис нотаріуса є протиправним, вчинений з порушенням порядку, за відсутності безспірної заборгованості заявника перед стягувачем та без направлення письмової вимоги про усунення порушень грошового зобов`язання.
До заяви додано копію виконавчого напису від 12.06.2021, реєстровий № 85048, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором 0682382315 від 05.08.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1 від 05.02.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1/1 від 04 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС», далі іменований - стягувач, заборгованості за кредитним договором 0682382315 від 05.08.2019 у сумі 49 274,99 грн за період з 04.06.2021 по 09.06.2021 (а.с. 4).
Також до заяви додано копії постанов приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 03.12.2021 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса від 12.06.2021 № 85048 та від 09.12.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 5-7).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, враховуючи відсутність доказів оскарження боржником у судовому порядку виконавчого напису нотаріуса, стягнення на підставі якого заявник просить зупинити, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтованим доказуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 76 ЦПК України, яке застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1. ст. 150 ЦПК України).
Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно з ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцять днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог ст. 81 ЦПК України, обов`язковим є чітке обґрунтування умов та підстав застосування обраного заходу забезпечення позову та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Апеляційний суд, дослідивши та перевіривши подані заявником документи та аргументи, наведені у його заяві, встановив відсутність належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису нотаріуса.
Так, звернувшись до суду із даною заявою, ОСОБА_1 у самій заяві не вказує, що має намір звернутися до суду з певним позовом, предмет даного позову, які саме дії, бездіяльність чи документи він буде оскаржувати. 
Сама оскаржувана ухвала про відмову у задоволенні зави ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ні в якому разі не позбавила заявника можливості звернення до суду з позовом, чинне цивільно-процесуальне законодавство не містить таких положень, а тому доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок прийняття судом оскаржуваної ухвали заявник позбавлений  можливості звернутись до суду одночасно із заявою про забезпечення позову та з самою позовною заявою є надуманими. Скрутний матеріальний стан, відсутність коштів, не є перешкодою для звернення до суду, за наявності  таких обставин заявник має право заявити клопотання про вирішення питання відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати.
Як вказувалось вище, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Посилання заявника на існування ризику того, що у разі задоволення його позовних вимог (яких саме він не зазначає) буде складно повернути кошти, стягнуті із його заробітної плати, є припущеннями. 
Посилання заявника на правові позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 06.10.2021 справа № 756/14940/20, від 28.07.2021 справа № 757/42770/20 та від 20.05.2021 справа № 756/8279/18, відповідно до яких застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини не є тотожними, у вказаних справах заяви про забезпечення позову були подані разом з позовними заявами.
За встановленої необґрунтованості заяви ОСОБА_1 та відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.12.2021 залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 03 лютого 2022 року.

Головуюча                                                                        О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                 Н.В.Висоцька

                                                                                          Н.В.Шитченко