У Х В А Л А
01 лютого 2022 року
м. Київ
Справа № 9901/731/18
Провадження № 11-513зва21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Анцупової Т. О., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.
розглянула матеріали заяви  ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в адміністративній справі № 9901/731/18 за позовом  ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправним і скасування рішеннята
ВСТАНОВИЛА:
24 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала до Великої Палати Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в адміністративній справі № 9901/731/18 у зв`язку з виключними обставинами, а саме з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом, посилаючись на положення частини третьої статті 365 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Обґрунтовуючи наявність підстави для перегляду судових рішень, ОСОБА_1 послалася на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у справі «Гуменюк та інші проти України» (заява № 11423/19), ухвалене 22 липня 2021 року, та заявила клопотання про витребування копії цього рішення від органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи.
Рішення ЄСПЛ у справі «Гуменюк та інші проти України» (заява № 11423/19) набуло статусу остаточного 22 листопада 2021 року.
Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 30 грудня 2021 року залишив без руху заяву  ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 363 КАС України та встановив скаржниці десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, у якому вказати підстави для поновлення такого строку.
13 січня 2022 року  ОСОБА_1 на усунення недоліків заяви направила до Великої Палати Верховного Суду заяву про поновлення процесуального строку, у якій зазначила таке.
Згідно із частиною другою статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) рішення палати стає остаточним: 
a) якщо сторони заявляють, що вони не звертатимуться з клопотанням про передання справи на розгляд Великої палати; або
b) через три місяці від дати постановлення рішення, якщо клопотання про передання справи на розгляд Великої палати не було заявлено; або
c) якщо колегія Великої палати відхиляє клопотання про передання справи на розгляд Великої палати згідно зі статтею 43.
Заявниця вказала, що про стадії провадження у справі можна дізнатися онлайн на сторінці ЄСПЛ. За допомогою пошуку заяви № 11423/19 їй стало відомо про звернення Уряду України з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої палати.
20 жовтня 2021 року заявники у справі, у тому числі і  ОСОБА_1 , також звернулися з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої палати.
16 листопада 2021 року на сайті ЄСПЛ з`явився прес-реліз про розгляд зазначених вище заяв щодо передачі справи на розгляд Великої палати 22 листопада 2021 року.
22 листопада 2021 року скаржниця відслідковувала повідомлення про рішення колегії Великої палати за посиланням «стадія провадження». На сайті залишалось повідомлення, що «заява очікує можливого передання на розгляд Великої палати». При цьому статус указаного повідомлення не змінився й на час підготовки нею заяви про поновлення строку.
23 листопада 2021 року на сторінці рішення № 11423/19 з`явився прес-реліз про відмову в задоволенні клопотань про передачу справ на розгляд Великої палати, у тому числі й справи «Гуменюк та інші проти України». 
Крім того, заявниця зазначила, що на сайті ЄСПЛ розміщено повідомлення про те, що прес-релізи щодо рішень палат публікуються о 10 годині по вівторках і четвергах. 23 листопада 2021 року був вівторок, і тільки в цей день вона дізналась, що рішення у справі «Гуменюк та інші проти України» набуло статусу остаточного.
Офіційно про результати розгляду заяви про передачу справи на розгляд Великої палати ЄСПЛ повідомив адвоката заявників листом від 25 листопада 2021 року.
Відтак, заявниця стверджує, що 23 листопада 2021 року їй стало відомо про те, що рішення у справі «Гуменюк та інші проти України» набуло статусу остаточного. При цьому заяву про перегляд судових рішень у справі № 9901/731/18 за виключними обставинами вона підготувала 23 грудня 2021 року і після 14 години 00 хвилин передала її скориставшись поштовою скринею, що знаходиться у приміщенні Великої Палати Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду дослідила надані скаржницею докази на підтвердження зазначених причин пропуску строку звернення до суду та дійшла висновку про наявність підстав для визнання їх поважними й поновлення цього строку.
Вирішуючи питання прийняття заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 9901/731/18, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 3 частини п`ятої вказаної статті КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
Статтею 362 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 6 частини першої статті 363 КАС України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.
Отже, заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами може бути подано за сукупності таких обставин:
1) заява подається особою, на користь якої постановлене рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, або особою, щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;
2) таким рішенням міжнародної судової установи встановлені порушення при розгляді справи, у якій ухвалені рішення, про перегляд яких просить особа-заявник.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року в цій справі, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправним і скасування рішення Комісії від 20 червня 2018 року № 199/пс-18, яким рекомендовано суддю Верховного Суду України ОСОБА_1 для переведення на посаду судді Апеляційного суду Київської області.
Вказані судові рішення мотивовано тим, що згідно із частиною восьмою статті 101 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» рішення ВККС щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією Вищою радою правосуддя (далі - ВРП).
Проте, з рішення ЄСПЛу справі «Гуменюк та інші проти України» (заява № 11423/19) вбачається, що скарга  ОСОБА_1 до Суду не стосувалася розгляду ВККС питання про переведення заявниці до іншого суду. З питання переведення ОСОБА_1 скаржилася виключно на те, що у 2018 році під час розгляду питання про її переведення на іншу посаду ВРП виступала не як «незалежний та безсторонній суд» (параграф 37).
При цьому в рішенні ЄСПЛ у справі «Гуменюк та інші проти України» (заява № 11423/19) Суд дійшов висновку, що процедура переведення на національному рівні «не переходила у стадію «спору»: ВРП відмовилася розглядати рекомендації ВККС щодо переведення заявників у зв`язку з припиненням існування судів, до яких їх пропонували перевести, і заявники не оскаржували ці ухвали». ЄСПЛ наголосив на тому, що лише у випадку такого оскарження міг виникнути «спір», який призвів би до застосування статті 6 Конвенції. Отже, Суд дійшов висновку, що провадження у ВРП не було пов`язане зі «спором», а тому стаття 6 Конвенції не була застосовною. Таким чином, скарга була визнана несумісною з положеннями Конвенції за критерієм ratione materiae і була відхилена на підставі підпункту «а» пункту 3 та пункту 4 статті 35 Конвенції (параграфи 80, 81). 
Інших рішень ЄСПЛ, ухвалених на користь ОСОБА_1 або ж ухвалених за результатами перегляду справи № 9901/731/18, заявницею не зазначено.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 9901/731/18.
При цьому рішення ЄСПЛ, яким визнано неприйнятною скаргу заявниці в указаній частині, не може бути підставою для перегляду судових рішень, постановлених у цій справі за її позовом до ВККС про визнання протиправним і скасування рішення Комісії від 20 червня 2018 року № 199/пс-18, яким рекомендовано суддю Верховного Суду України ОСОБА_1 для переведення на посаду судді Апеляційного суду Київської області.
Керуючись статтями 361, 363, 365, 366 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 9901/731/18 за позовом  ОСОБА_1  до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення.
2. Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 9901/731/18.
3. Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 9901/731/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення.
4. Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи № 9901/731/18.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков 
Судді:                                    Т. О. Анцупова                                                       Л. М. Лобойко
                                               Ю. Л. Власов                                                           К. М. Пільков
                                               І. В. Григор`єва                                                      В. В. Пророк
                                               М. І. Гриців                                                              Л. І. Рогач
                                               Д. А. Гудима                                                                       О. М. Ситнік
                                               Ж. М. Єленіна                                                         В. М. Сімоненко
                                               І. В. Желєзний                                                        І. В. Ткач
                                               Л. Й. Катеринчук                                                   С. П. Штелик
                                               Г. Р. Крет