КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
Справа №   753/6029/21	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3226/2022	 	
Головуючий у суді першої інстанції:   Шаповалова К.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
18 квітня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
   Головуючого - Семенюк Т.А
   Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
   розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення  Дарницького районного суду м. Києва від  13 серпня 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
23 березня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 26 липня 2019 року відповідач  ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку із невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2020 року складає 22 622,13 грн. та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.
Рішенням   Дарницького районного суду м. Києва від  13 серпня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором 20000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2006,88 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ «Універсал Банк»  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
 В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг, а відповідач погодився з ними. Також позивач зазначав, що відповідними Умовами та правилами надання банківських послуг між сторонами погоджено і сплату відсотків та штрафних санкцій, і порядок зміни розміру кредитного ліміту, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
 Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Моnobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Моnobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту «Моnobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
26 липня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал банк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . 
Відповідно до анкети-заяви, позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які На підтвердження факту І укладення кредитного договору  банк надав Витяг з Умов  обслуговування  рахунків фізичної особи та Тарифи.
Згідно з наданим банком розрахунком ОСОБА_1 станом на 30 вересня 2020 року має заборгованість в загальному розмірі 22622,13 грн.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані в межах кредитного ліміту позичальником кошти у добровільному порядку АТ Універсал Банк відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню, тоді як доказів на підтвердження погодження з позичальником умов щодо сплати відсотків та інших платежів, а також надання кредитних коштів поза межами встановленого кредитного ліміту не надано. 
Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно із  ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно  зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом встановлено, що відповідач 26 липня 2019 року підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку з встановленим кредитним лімітом на суму 20000 грн.
Згідно з пунктом 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).
Згідно з пунктом 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 30 вересня 2020 року, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщених на сайті як невід`ємні частини спірного договору.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком, а також розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зазначений   висновок   узгоджується   з   висновками   постанови   Великої   Палати  верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність . Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 .
Подібного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року (справа № 200/5647/18).
Згідно розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за тілом кредиту становить - 22622,13 грн., хоча при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 20000 грн.
Визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» діє на підставі п. 5.23 п. 5 Розділу II Умов та правил, відповідно до якого кредитний ліміт збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам за користування кредитним лімітом та неустойки, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.
Однак, зважаючи на те, що судом оцінений як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила банківських послуг, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення розміру кредиту на підставі вищезазначеного положення Умов.
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем на тіло кредиту нараховувались відсотки за користування (розмір яких сторонами не обумовлювався умовами анкети-заяви, та будь-яких доказів на погодження між сторонами розміру відсотків, позивачем суду надано не було) і сума, яка визначена як «тіло кредиту» з відсотками на наступний місяць визначалась як заборгованість по тілу кредиту, на яку в наступному місяці знову нараховувались відсотки.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що заборгованість за тілом кредиту становить 22622,13 грн. та виникла на підставі підпункту 5.23 пункту 2 розділу 2 Умов згідно з яким, у випадку недостатньої кількості грошових коштів на рахунку клієнта для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшувати кредитний ліміт на суму заборгованості та направити відповідні кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу з урахуванням процентів та неустойки, оскільки ці доводи не підтверджені належними доказами. З наданої до суду апеляційної інстанції виписки по рахунку відповідача неможливо встановити які саме платежі були переведені в розстрочку.
Посилання позивача на те, що відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в мобільному додатку перед укладенням Договору, також не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки надана до суду Анкета-заява містить фізичний підпис відповідача, що позбавляє суд можливості встановити яким чином відбувалось укладення договору та ідентифікація позичальника.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком при зверненні до суду з позовом витяг з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб разом із Анкетою-заявою не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Підстав для скасування або зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк»- залишити без задоволення. 
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від  13 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді