ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4096/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                                                  Чаку Є.В., 
суддів:                                                                       Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
за участю секретаря                                                   Ковтун К.В.          

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярлан" до Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, -

                                                 В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ярлан" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку №7931204/26-15-12-04-19 від 27.09.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.2018 Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято рішення 7931204/26-15-12-04-19 про виключення з реєстру платників єдиного податку ТОВ "Ярлан".
Підставою для виключення  позивача з реєстру платників єдиного податку (дослівно) зазначено наявність податкового боргу з ПДВ (код платежу 14010100) на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у платника єдиного податку, який станом на 01.09.2018 року склав 868,26 грн.
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 295.1. статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.
Згідно з п. 299.10. статті 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2. статті 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Положеннями п. 299.11. статті 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 820/5346/17.
В даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку №7931204/26-15-12-04-19 від 27.09.2018 було прийнято на підставі акту за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено п.  299.11. статті 299 ПК України.
Вказані обставини не заперечується відповідачем.
При цьому у позовній заяві позивач наголошував, що у нього відсутній борг.
На підтвердження вказаних обставин позивачем до матеріалів справи було долучено відповідні розрахунки та копії платіжних доручень. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції встановив, що  у січні 2018 року позивачем було здійснено переплату у розмірі 2673 грн., що спростовує доводи відповідача про те, що внаслідок застосованих до позивача штрафних санкцій у нього виник податковий борг, а наявних коштів було недостатньо для погашення податкових зобов`язань. 
Також суд першої інстанції встановив, що між відзивом відповідача на позовну заяву та наданими ним відомостями з інформаційно-аналітичної системи містяться суперечності, а саме  у відзиві зазначено, що штрафні санкції до позивача було застосовано 05.01.2019, а згідно даних з інформаційно-аналітичної системи, штрафні санкції було застосовано 06.02.2018. 
Крім того у відзиві представник відповідача посилається на одержання позивачем повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 05.01.2019 засобами поштового зв`язку та наводить ідентифікатор поштового відправлення, при цьому жодних доказів щодо вказаного листа (опис вкладення, зворотне повідомлення тощо) до суду не надав.
Також колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем на адресу позивача листів про наявність у останнього боргу.
Враховуючи те, що податковим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку, підстави для прийняття оскаржуваного рішення №7931204/26-15-12-04-19 від 27.09.2018- відсутні.    
З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                               Є.В. Чаку

Судді:                                                                      Н.М. Єгорова

                                                                                 А.Ю. Коротких