ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 лютого 2022 року 	м.Дніпро	справа № 160/9199/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 160/9199/21 (суддя Турлакова Н.В., справа розглянута в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.09.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною (далі відповідач);
- визнати протиправною та скасувати постанову від 27.05.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (реєстраційний номер виконавчого провадження 60150330), прийняту відповідачем;
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни на користь ОСОБА_1 6 553,89грн., стягнутих як основна винагорода, та 400,00грн., стягнутих як витрати на проведення виконавчих дій.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно ч.7 ст.31 Закону України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів” приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця. Відповідачем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою визначено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Щодо постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, та інші доходи боржника, її прийнято на підставі ст.ст. 68-70 Закону України “Про виконавче провадження”, при цьому стягувач у своїй заяві про примусове виконання рішення просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника та без перевірки його майнового стану за місцем проживання.
Відповідач наполягає, що оскаржені позивачем постанови були прийняті згідно з нормами чинного законодавства, процедура або підстави їх прийняття позивачем не оскаржувалися.
Нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено жодних підстав для звільнення боржника від обов`язку відшкодувати приватному виконавцю понесені ним витрати виконавчого провадження.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що суд повно встановив обставини справи, дав вірну юридичну оцінку спірним відносинам та доказам, що надавалися обома сторонами, прийняв законне рішення. Наполягає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що 12 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №4665, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал” заборгованість в розмірі 65 538 грн. 88 коп..
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60150330 від 25.09.2019 року з виконання виконавчого напису №4665 від 12.09.2019 року. 
Того ж дня, приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною прийнято постанову ВП №60150330 від 25.09.2019 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 6  553,89 грн. 
27.05.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною постановлено в межах зазначених вище стягнень стягувати з ОСОБА_1 за місцем роботи у Комунальному підприємстві “Теплоенерго” Дніпровської міської ради заборгованість та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 року у цивільній справі №199/260/21, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал”, де треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі.
Судом визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4665, виданий 12.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал” заборгованості в розмірі 65538 грн. 88 коп.. Також судом стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал” на користь ОСОБА_1 11 930 грн. 39 коп. безпідставно набутих коштів.
Згідно довідки про доходи за 2020-2021рр. від 03.02.2021 року за період з червня 2020 року по лютий 2021 року з ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження було стягнуто 11 930,39 грн. на користь ТОВ “Вердикт Капітал”, а на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни - 6553.89 грн. основної винагороди та 400.00 грн. витрат на проведення виконавчих дій.
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60150330 від 17.06.2021 року, якою постановлено закінчити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4665 від 12.09.2019 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “Вердикт Капітал” заборгованості в розмірі 65538.88грн.
Пунктом 2 цієї постанови визначено: припинити звернення стягнення на доходи боржника, які проводяться відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника АСВП № 60150330, виданої приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А..
          Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця, прийнятих в рамках виконання виконавчого провадження  ВП №60150330, а саме: постанову від 25.09.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди та постанову від 27.05.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що у разі стягнення з позивача суми основної винагороди без реального стягнення суми боргу з боржника, буде створено умови для стягнення виконавчого збору без реального виконання рішення, що свідчить про протиправність спірної постанови. Підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення приватним виконавцем не будь-яких дій, пов`язаних з організацією виконавчого провадження, а виключно дій по фактичному стягненню з боржника присуджених за виконавчим документом сум, тобто дії, за наслідками яких було стягнуто, повернуто у примусовому порядку відповідну суму або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. В той же час, наявне рішення суду, яким виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.
Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Частиною 1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Відповідно до частини 7 статті 27 Закону №1404 у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Частиною 3 ст. 45 цього ж закону визначено, шо основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до ст.31 Закону України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”, за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:
1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру:
2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає перстачі за виконавчим документом.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також, ч.ч.5-7 ст. 31 Закону України “Про органи за осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів” передбачено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. При цьому, розмір основної винагороди приватного виконавця залежить від фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.
Приватним виконавцем Клітченко Оксаною Анатоліївною прийнято постанову ВП №60150330 від 25.09.2019 року, якою стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 6  553,89грн. (т.2 а.с.128-129) 
27.05.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника постановлено в межах зазначених вище стягнень стягувати з ОСОБА_1 за місцем роботи у Комунальному підприємстві “Теплоенерго” Дніпровської міської ради заборгованість та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00грн. (т.2 а.с.116-117).
Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 року у цивільній справі №199/260/21, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, виконавчий напис, який був підставою для відкриття виконавчого провадження ВП №60150330 та прийняття оскаржених постанов, визнано таким, що не підлягає виконанню, а на користь ОСОБА_1 судом стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Вердикт Капітал” 11 930 грн. 39 коп. безпідставно набутих коштів.
В той же час в межах виконавчого провадження з ОСОБА_1 за виконавчим документом за місцем роботи останнього було утримано та перераховано приватному виконавцю 6  553.89 грн. основної винагороди та 400 грн. на проведення виконавчих дій (т.2 а.с. 26).
З урахуванням норм, наведених вище, у разі визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, таке провадження підлягає закінченню, виконавчий збір у такому випадку не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню, у такому ж порядку має бути повернена стягнута з боржника основна винагорода приватного виконавця.
Суд першої інстанції у спірному випадку обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня                 2021 року в адміністративній справі № 160/9199/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак