ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4889/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Щербака А.А., Кругового О.О.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 р. (суддя Серьогіна О.В.)  в адміністративній справі №160/4889/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області   Потапенка Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, про визнання протиправними та скасування приписів ,-

                                         В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенка Олександра Григоровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просив суд визнати протиправними і скасувати приписи «Про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт», які були складені Відповідачем-1, 22.11.2012 за результатами позапланової перевірки, проведеної в приміщеннях вбудованого магазину, розташованого в буд. АДРЕСА_1 ; постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1708 від 11.12.2012; постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1707 від 11.12.2012; постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1706 від 11.12.2012; постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1705 від 11.12.2012; постанову Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області по справі про адміністративне правопорушення №1704 від 11.12.2012.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 р. позовну заяву повернено позивачу, на підставі пункту 3 частини 4  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 р. апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 р. визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного державного інспектора відділу контролю та державного нагляду Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Потапенка О. Г., Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування приписів від 22.11.2012 і постанов від 11.12.2012 - повернуто позивачеві.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.  Скаржник зазначає, що до 18.01.2021 він взагалі не знав про те, що в адміністративному суді розглядається справа за позовом його дружини ОСОБА_4 , оскільки не був залучений до участі у справі №183/4605/20. Дізнавшись 18.03.2021 про наявність постанови ТААС від 17.12.2020 і звертаючись до суду 29.03.2021, скаржник стверджує, що не пропустив 10-денний процесуальний строк, адже 10-й день 28.03.2021 був вихідним (неділя), тому згідно вимог ч. 6 ст. 120 КАС України останнім 10-тим днем був саме понеділок 29.03.2021. Скаржник вказує, що не просить поновити строк через небажання дружини повідомляти про справу, а просить визнати поважними причини пропуску строку саме через те, що жодний уповноважений на те суб`єкт, яким розглядалась справа щодо питань перепланування взагалі не запитав, який правовий режим власності на переплановане майно, хто вчиняв таке перепланування і чи залучені до справи інші співвласники. Скаржник наполягає на необхідності забезпечення йому доступу до правосуддя, пославшись на практику Європейського суду з прав людини.
У письмових запереченнях на апеляційну скаргу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, так як не набув та не оформив належним чином право установчий документ на майно - нежиле приміщення магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в будинку АДРЕСА_1 . Крім того, 27.05.2021 Третім апеляційним адміністративним судом за позовом ОСОБА_4 по справі № 183/4605/20 (2-а/183/192/20) було прийнято рішення по цим же питанням.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався приписами пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою  статті 123 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч 1). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2).
Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов  подано ОСОБА_1 до суду засобами поштового зв`язку 29.03.2021 (а.с.23). Предметом оскарження є приписи від 22.11.2012 та постанови у справах про адміністративні правопорушення від 11.12.2012 (а.с.1-14).  В обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 вказував на свою  необізнаність із прийнятими приписами та постановами, оскільки його дружина ОСОБА_4 не повідомила його про оскарження нею зазначених припису та постанов, не залучила його до участі в розгляді справи № 183/4605/20, тому про наявність постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 у зазначеній справі він дізнався 18.03.2021, після чого протягом десяти днів направив до суду цей позов.
Колегія суддів звертає увагу, що постановами № 1704, № 1705, № 1706, № 1707, № 1708 від 11.12.2012 до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_4 , приписи від 22.11.2012  також видані ОСОБА_4 , яка і наділена правом на їх оскарження. 
Реалізація нею цього права була здійснена у 2013 році шляхом подачі відповідного позову, за яким було відкрито провадження у справі № 804/101/13-а. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. У серпні 2020 р. ОСОБА_4 вдруге здійснила спробу оскарження до суду тих саме приписів та постанов, але, як вона стверджувала, з інших підстав. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 р., залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 р., позовна заява повернута ОСОБА_4 у зв`язку із пропуском нею строку звернення до адміністративного суду.
ОСОБА_1 також вважає, що зазначені приписи та постанови порушують його права та інтереси, у зв`язку із чим він і звернувся до суду з позовом.
Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.  
Таким чином, на стадії прийняття позовної заяви адміністративний суд не здійснює перевірку наявності права позивача на звернення до суду з позовом. 
Оскільки ОСОБА_1 не є особою, відносно якої прийняті спірні постанови та приписи, він і не міг бути обізнаний про їх існування в силу відсутності обов`язку відповідачів щодо його повідомлення.
Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він дізнався про наявність спірних приписів та постанов саме 18.03.2021 має прийматися судом як достовірне. Направивши 29.03.2021 засобами поштового зв`язку позовну заяву, ОСОБА_1 дотримався десятиденного строку звернення до адміністративного суду за оскарженням постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що 28.03 2021 був вихідним днем.
Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено момент, з якого починається відлік  строку звернення до адміністративного суду - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як зазначено вище, в силу закону відповідач не повинен був повідомляти ОСОБА_1 про прийняття приписів та постанов щодо ОСОБА_4 . У такому випадку, відлік строку почався з дня, коли ОСОБА_1 фактично дізнався про їх існування. 
Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, оскільки переконливі докази допущення ОСОБА_1 «триваючої пасивної поведінки», зважаючи на обставини справи, відсутні.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на вказівки, які бути надані Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 13 жовтня 2021 р. Так, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Наявність чи відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу), питання щодо відповідності обраного позивачем способу його захисту, встановлюється при розгляді справи по суті.
          Усі наведені вище обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено пунктом 4 частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 р. скасувати, направивши адміністративну справу №160/4889/21 для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 квітня 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий