Справа № 2-1520/11 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/261/22  Категорія: 84 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 лютого 2022 року                                                 місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
секретаря Савчук Т. Ф., 
з участю: 
представника стягувача Коновала Р. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» про видачу дубліката виконавчого листа за апеляційною скаргою представника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» адвоката Коновала Руслана Олександровича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2021 року,
В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2021 року ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Просить суд видати дублікат виконавчого листа № 2-1520/11 від 23 серпня 2012 року про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , виданого на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2012 року з підстав, викладених в заяві.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2021 року відмовлено ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» в задоволенні його заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання.
Не погоджуючись ухвалою суду, представник стягувача ТзОВ«Фінансова Компанія «Інвент» адвокат Коновал Р. О. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом не досліджено зібрані у справі докази та не надано належної правової оцінки у сукупності, обмежившись при цьому тільки формальним підходом, що призвело до неповного встановлення обставин справи, які мають значення для розгляду справи, та до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Просить ухвалу скасувати, заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд вказав, що до заяви не надано будь-яких доказів того, що виконавчий лист дійсно був втрачений, та за яких обставин. Заявником не вжито заходів, спрямованих на встановлення обставин, за яких виконавчий документ був втрачений. 
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.а
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2012 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1136493000 від 26 червня 2008 року в сумі 2631176,20 грн, судові витрати по сплат судового збору в розмірі 1700 грн та витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн.
08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк» і Національним банком України укладеного договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань ПАТ «УкрСиббанк» на користь АТ «Дельта Банк». Внаслідок передачі ПАТ «УкрСиббанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитами та забезпечувальними договорами.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2013 року було замінено сторону виконавчого провадження по справі №2-1520/11 із ПАТ «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» як нового кредитора була задоволено, видано дублікат виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 2631176,20 грн.
06 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» було укладено договір № 2300/К про відступлення права вимоги. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» набуло права вимоги позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, в тому числі до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони правонаступником задоволено повністю. Замінено стягувача у справі 2-1520/11, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме: ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» (ЄДРПОУ 41361814).
З повідомлення Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі від 23 серпня 2012 року вбачається, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1520/11 виданого 23 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 2631176,20 грн.
11 грудня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа, а матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку з закінченням строку зберігання.
З відповіді на запит ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що виконавчий лист №2-1520/11 від 23 серпня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 2631176,20 грн відсутній.
Відповідно до положень ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого документу строк пред`явлення виконавчого документу з виконання судового рішення було встановлено у розмірі 1-го року з часу набрання рішенням законної сили.
 
Статтею 23 вказаного Закону було встановлено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривається: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
 
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
 
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
 
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що матеріалами справи встановлено, що виконавчий лист було втрачено, і що заявником було прийнято міри до відшукання цього листа, що обумовлює наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Крім того, заявник не просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий строк не пропущено. При цьому ухвалою суду було також відмовлено у поновленні строку. 
 
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про задоволення заяви АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа.
 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» адвоката Коновала Руслана Олександровича задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа по справі №2-1520/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2631176 ( два мільйони шістсот три тисячі сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий 

Судді :