УХВАЛА

16 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 240/19302/21
адміністративне провадження № К/990/4373/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Кашпур О.В.,
суддів –  Данилевич Н.А., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування пункту 4 і пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"   при обчисленні за період з 29 січня 2020 року по 31 травня 2021 року розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на тарифний коефіцієнт 1,14;
зобов`язати відповідача провести перерахунок і доплату за період з 29 січня по 31 грудня 2020 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік"   на 01 січня 2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати відповідача провести перерахунок і доплату за період з 01 січня по 31 травня 2021 року розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік"   на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати відповідача провести перерахунок і доплату за період з 29 січня 2020 року по 31 травня 2021 року суми грошової допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік"   на 01 січня 2020   року, Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік"   на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
зобов`язати відповідача провести перерахунок і доплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки, обчисленої із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік"   на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;
-зобов`язати відповідача провести перерахунок і доплату одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2   статті 15 Закону № 2011-ХІІ   у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки   Додатку 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   Законом України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік"   на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року,  відмовлено у задоволенні позову.
25 січня 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України “Про запобігання корупції” займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 51-3 Закону України “Про запобігання корупції” (на час розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, – на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Суд відхиляє такі доводи позивача з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики цієї справи із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються судом касаційної інстанції, оскільки пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо скаржником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте позивачем таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних норм права.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич

                                                                                          С.А. Уханенко