ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2022 року                                                        м. Дніпро         Справа №  912/2059/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)
суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на  рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року (суддя Коваленко Н.М.) у справі №  912/2059/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця"), код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (далі - ТОВ "Балкер"), код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006   
про  стягнення 183  925,00 грн., -
                                                        ВСТАНОВИВ:

У липні 2021р. до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" до ТОВ "Балкер" про стягнення 183  925,00 грн. штрафу. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неправильне зазначення відповідачем у накладній № 37377280 маси вантажу, у зв`язку з чим позивач на підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць України просив стягнути з відповідача штраф.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 у задоволенні позову відмовлено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006) 30  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30  000,00 грн.   
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідачем не подано усіх документів, необхідних для підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку, що на думку апелянта є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування цих витрат.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2021р. поновлено позивачу строк подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на  рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Представником ТОВ "Балкер" подано відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що ним було виконано усі вимоги ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та подано до суду першої інстанції усі необхідні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, позивач під час розгляду справи судом першої інстанції не скористався своїм правом на подання заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, що на думку відповідача унеможливило зменшення цих витрат, оскільки суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Також, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції додатково стягнути з позивача на користь ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №  912/2059/21 в суді апеляційної інстанції, у розмірі 15  000,00 грн. На підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу представником відповідача подано заяву про залучення доказів, в якій зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також подано копії додаткової угоди № 4 від 10.12.2021р. та акта прийому-передачі № 2 від 10.12.2021р., що укладені між Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" та ТОВ "Балкер".
Позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт не погоджується із запереченнями відповідача та вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а витрати на правничу допомогу суттєво завищеними та такими, що не відповідають складності справи, обсягу послуг та вимогам співмірності. В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що вартість витрат на правничу допомогу перевищує 16% позовних вимог, що на думку позивача не відповідає вимогам співмірності. Також, позивач вказує на те, що частина наданих відповідачу послуг не є правничою допомогою, або її надання не було необхідним для розгляду даної справи, а час їх надання не відповідає складності та обставинам справи. Серед іншого, позивач вважає завищеною суму витрат на правничу допомогу, заявлену відповідачем до стягнення з позивача у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Кіровоградської області розглянуто позов АТ "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", до ТОВ "Балкер" про стягнення 183  925,00 грн. штрафу. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.
В ході розгляду даної справи судом першої інстанції ТОВ "Балкер" звернулося до суду з вимогою про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30  000,00 грн.
Тим самим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 стягнуто з АТ "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", на користь ТОВ "Балкер" 30  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з апеляційної скарги, предметом апеляційного оскарження та відповідно апеляційного розгляду у даній справі є рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021р. в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30  000,00 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення по суті даної справи прийнятно на користь ТОВ "Балкер" (відмовлено у задоволенні позову), при цьому відповідачем виконано усі вимоги та подано усі документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, зважаючи на відсутність клопотання та заперечень позивача стосовно розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів, суд першої інстанції зазначив про відсутність в суду права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Отже, апеляційний господарський суд має надати оцінку рішенню суду першої інстанції, в частині задоволення вимог ТОВ "Балкер" про відшкодування сум судових витрат на професійну правничу допомогу, з приводу чого судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
(Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
З огляду на наведені норми Господарського процесуального кодексу України та практику Верховного Суду, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в суду відсутнє право вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, за відсутності заперечень іншої сторони по справі стосовно розміру цих витрат.
До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи наведені норми законодавства та практику Верховного Суду, колегія суддів апеляційного суду погоджується з твердженням скаржника про завищеність заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Балкер" заявило до стягнення з АТ "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", 30  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. 
В обґрунтування вказаних вимог, ТОВ "Балкер" надало до суду першої інстанції такі докази: договір про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р., укладений між Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" (Виконавець) та ТОВ "Балкер" (Клієнт);  додаткову угоду № 3 від 11.08.2021р. до договору № 5/20 від 09.12.2020р.; акт прийому-передачі № 1 від 01.09.2021р. до договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р.; рахунок на оплату № 4 від 11.08.2021р.; платіжне доручення № 3797 від 13.08.2021р.
Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р. виконавець зобов`язується надати замовникові правову допомогу/юридичні послуги, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх своєчасно і у повному обсязі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 4.1. Договору № 5/20 від 09.12.2020р. вартість (ціна) послуг та порядок їх оплати відображається у виставленому рахунку виконавця.
Договір підписано повноважними представниками сторін.
Відповідно до додаткової угоди № 3 від 11.08.2021р. до договору № 5/20 від 09.12.2020р., сторони погодили та визначили гонорар виконавця за надання замовнику правової допомоги у Господарському суді Кіровоградської області під час розгляду судової справи № 912/2059/21 у фіксованому розмірі 30  000,00 грн.
Додаткову угоду № 3 від 11.08.2021р. підписано обома сторонами договору № 5/20 від 09.12.2020р.
Професійну правничу допомогу за вказаним договором надавав адвокат Адвокатського об`єднання "Найтінгейлс Партнерс" Клепиков М.С., що підтверджується засвідченими копіями договору №5/20 від 09.12.2020 про надання правової допомоги, додаткової угоди №3 від 11.08.2021 до нього, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером.
Відповідно до акту прийому-передачі № 1 від 01.09.2021р. до договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р., Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" було надано ТОВ "Балкер" наступні послуги: ознайомлення з наданими Замовником документами (21.07.2020) - 60 хв; формування та погодження з Замовником правової позиції (22.07.2021) - 120 хв;  підготовка та подання заяви про вступ у якості представника (22.07.2021) - 15 хв; підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (23.07.2021) - 30 хв; підготовка та подання заяви про залишення без позовної заяви без розгляд (23.07.2020) - 30 хв; підготовка та надсилання адвокатського запиту до АТ "Українська залізниця" (04.08.2021) - 45 хв; підготовка та подання відзиву у справі (05.08.2021) - 120 хв;  підготовка та подання заяви про оголошення перерви у судовому засіданні (09.08.2021) - 15 хв;  підготовка та подання заяви про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу (16.08.2021) - 30 хв; підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (19.08.2021) - 10 хв; підготовка та подання заяви про приєднання доказів (31.08.2021) - 30 хв.
Загальна сума наданих послуг склала 30 000,00 грн. Замовник не має зауважень до повноти, якості, обсягу своєчасності, ціни наданої за цим актом правової (правничої) допомоги, а також до сум понесених витрат, включених в цей акт.
Акт підписано обома сторонами Договору № 5/20 від 09.12.2020.
На виконання вказаних положень №5/20 від 09.12.2020 про надання правової допомоги, з урахуванням Додаткової угоди №3 від 11.08.2021, а також виставленого рахунку на оплату №4 від 11.08.2021, відповідач здійснив оплату наданої йому професійної правничої допомоги, що підтверджується платіжним дорученням №3797 від 13.08.2021.
За результатами дослідження зазначених вище доказів, судова колегія дійшла висновку, що заявлені ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу є не співмірними з позовними вимогами, оскільки їх вартість перевищує 16 % ціни позову, та є явно завищеними, оскільки частина наданих відповідачу послуг не є правничою допомогою, або їх надання не було необхідним для розгляду даної справи, зокрема:
- підготовка та подання заяви про вступ у якості представника – подання такої заяви не передбачено ГПК України та не має жодного сенсу в її поданні;
- підготовка та подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду – подання такої заяви не мало сенсу для даної справи, оскільки підстави для залишення позовної заяви без розгляду, визначені в заяві відповідача, не могли бути застосовані судом у даній справі, оскільки дана справа розглядалася за правилами спрощеного провадження, про що зазначено в ухвалі суду від 19.07.2021р. про відкриття провадження у справі;
- підготовка та надсилання адвокатського запиту до АТ "Українска залізниця" – є зайвою дією, оскільки затребувані в цьому запиті документи мали бути в наявності у відповідача;
- підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції взагалі є шаблонним процесуальним документом, крім того, представник відповідача з трьох судових засідань взяв участь тільки в одному.
Також, судова колегія враховує, що ця справа має незначну складність; результат її вирішення не має вплинути на репутацію сторони; справа не викликала суспільного інтересу під час її розгляду.
Отже, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, судова колегія зазначає, що витрати ТОВ "Балкер" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи та які належить стягнути з позивача, підлягають розподілу частково у сумі 10  000,00 грн.
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, оскаржуване рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу, які мають бути стягненні на користь відповідача, прийнято судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм процесуального права, а отже, оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10  000,00 грн.
Щодо вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №  912/2059/21 в суді апеляційної інстанції, у розмірі 15  000,00 грн., заявлену у відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія зазначає наступне.
Так, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції додатково стягнути з позивача на користь ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №  912/2059/21 в суді апеляційної інстанції, у розмірі 15  000,00 грн. 
На підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу представником відповідача подано заяву про залучення доказів, в якій зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також подано копії додаткової угоди № 4 від 10.12.2021р. та акта прийому-передачі № 2 від 10.12.2021р., що укладені між Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" та ТОВ "Балкер".
Відповідно до акту прийому-передачі № 2 від 10.12.2021р. до договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р., Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" було надано ТОВ "Балкер" наступні послуги: аналіз апеляційної скарги Регіональної філії "Донецька залізниця" - 60 хв; підготовка та надсилання відзиву (засобом поштового зв`язку та засобом електронного зв`язку) - 240 хв;
Загальна сума наданих послуг склала 15  000,00 грн. Замовник не має зауважень до повноти, якості, обсягу своєчасності, ціни наданої за цим актом правової (правничої) допомоги, а також до сум понесених витрат, включених в цей акт.
За результатами дослідження зазначених вище доказів, судова колегія дійшла висновку, що заявлені ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, також є явно завищеними, оскільки на аналіз апеляційної скарги, що складається з трьох аркушів, з яких правова позиція викладена фактично на півтори сторінки, представником відповідача затрачено стільки же часу, скільки на аналіз позовної заяви разом з документами по справі. Водночас, на підготовку відзиву на апеляційну скаргу представником відповідача необґрунтовано зазначено витрати часу в два рази більше ніж на підготовку відзиву на позовну заяву. 
При цьому, судова колегія враховує, що при апеляційному розгляді ця справа має незначну складність; результат її вирішення не має вплинути на репутацію сторони; справа не викликала суспільного інтересу під час її розгляду. Також, судова колегія приймає до уваги, що під час апеляційного розгляду цієї справи доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню, а, отже, при визначенні витрат на професійну правничу допомогу має бути врахований результат розгляду апеляційної скарги.
За таких обставин, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи та враховуючи результат розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що витрати ТОВ "Балкер" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції та які належить стягнути з позивача, підлягають розподілу частково у сумі 2  000,00 грн.
Враховуючи, що позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині розподілу судових витрат (витрат на правову допомогу), то згідно з нормами Закону України «Про судовий збір» при поданні апеляційної скарги на відповідне рішення судовий збір не сплачується, а тому розподіл сплаченого позивачем судового збору за результатами апеляційного перегляду справи судом не здійснюється.
Згідно з нормами Закону України «Про судовий збір», повернення безпідставно сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3  405,00грн. здійснюється судом лише за його відповідною заявою.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 – скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м.  Кропивницький, 25006) 30  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м.  Кропивницький, 25006) 10  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2021 року у справі №  912/2059/21 – залишити без змін.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м.  Кропивницький, 25006) 2  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції.
Видачу наказів згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України доручити Господарському суду Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                                      А.Є. Чередко

Суддя                                                                                          Л.А. Коваль 

Суддя                                                                                          В.Ф. Мороз