ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/3950/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційних скарг ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 20.09.2021   року, (суддя суду першої інстанції Кармазина Т.М.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №340/3950/21  за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
          15.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
          - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №3656-3658/К-02/8-1100/21 від 15.06.2021 про перерахування позивачу пенсії із 31.12.2019 із розрахунку 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.20 від 12.03.2020 та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії, десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату позивачу  пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України  «Про прокуратуру»  №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.20 від 12.03.2020 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за минулий період з 13.12.2020 до моменту здійснення перерахунку пенсії і переказати її на його особистий рахунок.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 13.09.2010 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років у відповідності до ст.50-1  Закону України "Про прокуратуру"  в редакції  Закону України №2663 від 12.07.2001, чинної на час його виходу на пенсію, в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включені всі види оплати праці. Зазначав, що призначена йому пенсія неодноразово перераховувалась відповідно до ст.50-1  Закону України "Про прокуратуру"  на підставі довідок прокуратури Кіровоградської області, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Вказує, що відповідачем на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі №340/1240/20, на підставі довідки Кіровоградської обласної прокуратури про розмір заробітної плати №18-62вих.20 від 12.03.2020 проведено перерахунок пенсії, з розрахунку 60%, обмеживши розмір пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає такі дії та рішення відповідача протиправними, і такими, що порушують його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935250810343 від 21.05.2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.-20 від 12.03.2020 в частині застосування відсоткового значення у 60% від суми місячної заробітної плати. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від суми заробітної плати, вказаної у довідці Кіровоградської обласної прокуратури №18-62вих.-20 від 12.03.2020, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком. В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір пенсії позивача не може бути обмежений десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, оскільки таке обмеження стосується тих пенсій, що призначаються за новим Законом, а не тих, що були призначені раніше.
          Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області також звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині задоволених вимог  та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачу правомірно проведено перерахунок розміру пенсії виходячи з 60% від заробітної плати відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру». 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  відповідача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача, задоволенню не підлягає,  з огляду на наступне.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач  перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 13.09.2010 отримує пенсію за вислугою років у відповідності до ст.50-1  Закону України "Про прокуратуру"  (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати (а.с.47).
У 2012, 2014, 2016, 2018 роках позивачу здійснювався перерахунок його пенсії за вислугу років, виходячи із 90% від суми його місячного (чинного) заробітку, у тому числі на виконання судових рішень.
Так, постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року  у справі №  404/1184/16-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області № 810343 від 17.02.2016 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1  Закону України «Про прокуратуру»  (зі змінами, внесеними  Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111), на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 року № 18-133 вих. 16 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку. Зобов`язано Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно статті 50-1  Закону України «Про прокуратуру»  (зі змінами, внесеними  Законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111), на підставі довідки Прокуратури Кіровоградської області від 17.02.2016 року № 18-133 вих. 16 про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку у розмірі 14220,62 грн. з 01.02.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії. В решті позовних вимог відмовлено. (а.с.17-19).
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.09.2016 у справі №404/4329/16-а  позов ОСОБА_1 до Кіровоградського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо припинення з 1 червня 2015 року ОСОБА_1 виплати пенсії в раніше призначеному розмірі за вислугою років відповідно статті 50-1  Закону України "Про прокуратуру"  в редакції  Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії. Зобов`язано Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області відновити  позивачу , з 1 червня 2015 року виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років, згідно статті 50-1  Закону України "Про прокуратуру"  в редакції  Закону України від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії. (а.с.20-22).
12.03.2020 прокуратурою Кіровоградської області видано позивачу довідку №18-62вих.-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (а.с.14). Зазначена довідка видана відповідно до  рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657  Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, за нормами чинними на 06.09.2017.
Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.-20 від 12.03.2020. Проте відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі №340/1240/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935250810343 від 18 березня 2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 13.03.2020 та довідки про заробітну плату від 12.03.2020 р. №18-62вих.-20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1   пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України  «Про прокуратуру»  від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.-20 від 12 березня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області за рішенням №935250810343 від 21.05.2021 року здійснило з 13.12.2019 року перерахунок пенсії позивача за вислугу років. Обчислено її розмір, виходячи з 60% суми заробітку у 39984,00 грн., що за розрахунками відповідача склало 23990,40 грн., та обмежено максимальний розмір пенсії сумою 16380 грн., а з 01.07.2020  17120,00 грн., з 01.12.2020  17690,00 грн., з 01.07.2021  18540,00 грн. (а.с.111)
31.05.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до рішень судів та в розмірі 90% від суми заробітку та без обмежень максимального розміру на підставі довідки від 12.03.2020 р. №18-62вих20. (а.с.15).
За наслідками розгляду цієї заяви відповідач листом від 15.06.2021 №3656-3658/К-02/8-1100/21 повідомив позивачу, що на виконання рішення суду від 16.04.2020 у справі №340/1240/20 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії, розмір якої, після проведеного з 13.12.2019 перерахунку, склав 23990,40 грн. (39984,00 грн. х 60%). Також зазначив, що згідно з приписами абз.5 ч.15 статті 86 Закону України  «Про прокуратуру», розмір пенсійної виплати з 13.12.2019 склав 16380,00 грн., з 01.10.2020  слав 17120,00 грн., з 01.12.2020  становить 17690,00 грн. (а.с.16).
Позивач, не погодившись із таким перерахунком його пенсії, звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії виходячи із 90% розміру заробітної плати, оскільки пенсію позивачеві призначено на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», а при перерахунку розміру пенсії її складові повинні залишатись незмінними. Натомість суд дійшов висновку, що обмеження розміру пенсії позивача 10-ма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, є обґрунтованим. 
          Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформував правовий висновок про те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а положення частини другої  статті 86 Закону України 14.10.2014 №    1697-VII «Про прокуратуру»  (далі - Закон №    1697-VII), якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, то при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Такий правовий висновок викладено, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №    580/5238/20.
  Так,  статтею 50-1 Закону №    1789-ХІІ  у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
  Законом України    від    08.07.2011    №    3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»  у  статтю 50-1 Закону №    1789-ХІІ  внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі    види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок    на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від    27.03.2014    №    1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»  у  статті 50-1 Закону №    1789-ХІІ  у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
  Законом України від    28.12.2014    №    76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»  у    статті 50-1    Закону №    1789-ХІІ  у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Водночас 15.07.2015 набрав чинності  Закон №    1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим  Законом, зокрема,  Закон №    1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
З набранням чинності  Законом №    1697-VII  пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої  прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури  пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами    другою,    третьою    та    четвертою    цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Відповідно до частини першої  статті 58 Конституції України  закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той  закон, під час дії якого вони настали.
  Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту  статті 58 Конституції України, викладеними у  рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той  закон  або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія  закону  та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим  законом  або іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності  Законом №    1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього  Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,  Закон №    1697-VII  не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми  Закону №    1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу  Закону №    1697-VII  принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності  Законом №    1697-VII  порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього  Закону  та тими, яким вона була призначена відповідно до  Закону №    1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до    Закону №    1697-VII.
У  рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 N 5-р/2018  зазначено, що положення частини першої  статті 22 Конституції України  необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам  на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема  щодо  недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
Верховний Суд в постанові від 21.12.2021 року в адміністративній справі №580/5962/20 відступив від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №    580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності  Законом №    1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього  Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
На час проведення перерахунку пенсії  позивача стаття 50-1 Закону №    1789-ХІІ  відповідно до пункту 3  Прикінцевих положень Закону №    1697-VII  у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої  статті 86 Закону №    1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Отже, позовні вимоги позивача у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
          Щодо вимог позивача здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
          За змістом  статті 2 Закону №    3668-VI  (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до  Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим  Законом  було внесено зміни до  статті 50-1 Закону №    1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
  При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №    3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим  Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
  Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим  Законом  і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим  Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої  статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
На думку колегії суддів, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №    3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням  Закону № 3668-VI  стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим  Законом  перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
  Закон №    1789-ХІІ  утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності  Законом №    1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності  Законом №    1697-VII  питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього  Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
          Верховний Суд в адміністративній справі №580/5962/20 вирішив  відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №    589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №    3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим  Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності  Законом №    3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим  Законом  перевищував максимальний розмір.  Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених  статтею 50-1 Закону №    1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої  статті 86 Закону №    1697-VII.
          Судом встановлено, що внаслідок перерахунку пенсії позивача, її розмір перевищив максимальний.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої  статті 86 Закону №    1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в їх задоволенні. 
Вищенаведені висновки по суті позовних вимог ОСОБА_1 повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в судовому рішенні від 21.12.2021 року в адміністративній справі №580/5962/20. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії виходячи з 90% заробітної плати, в іншій частині в задоволенні позовних вимог – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – задовольнити.
          Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року  адміністративній справі №340/3950/21 – скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935250810343 від 21.05.2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Кіровоградської області №18-62вих.-20 від 12.03.2020 в частині застосування відсоткового значення у 60% від суми місячної заробітної плати, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з 90% від суми заробітної плати, вказаної у довідці Кіровоградської обласної прокуратури №18-62вих.-20 від 12.03.2020, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року  адміністративній справі №340/3950/21 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судового збору.
          В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року  адміністративній справі №340/3950/21 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай