ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 січня 2022 року           справа №200/14375/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року про встановлення судового контролю за виконанням постанови Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року (головуючий суддя І інстанції – Ушенко С.В.), складену у повному обсязі 13 жовтня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/14375/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,- 

                                                    В С Т А Н О В И В :

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів задоволено частково. Зокрема, стягнуто з Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 177 176 (сто сімдесят сім тисяч сто сімдесят шість) гривень 73 коп. за вкладом, які було внесено за договором банківського вкладу № 45021 від 07 липня 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Український Фінансовий Світ».
Рішення набрало законної сили 16 вересня 2020 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду. 03 грудня 2020 року по справі видано виконавчий лист.
29 вересня 2021 року представником позивача у відповідності до приписів статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України до Донецького окружного адміністративного суду подана заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у вказаній справі. Підставою для подання зазначеної заяви стало те, що відповідач не виконує рішення суду, посилаючись на норми ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в якій зазначено, що кошти фонду не включаються до Державного бюджету, не підлягають вилученню і можуть бути використані виключно для цілей, визначених в ч. 2 цієї статті.           
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.
Не погодившись із вищевказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати та задовольнити його заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що у разі невиконання рішення суб`єктом владних повноважень суд вправі зобов`язати його подати звіт про таке виконання.
Вважає, що посилання суду першої інстанції, що виконання судового рішення здійснюється державною виконавчою службою в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є незмістовним.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, з наступних підстав.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 11 січня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64063437 з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 200/14375/19-а
Листом від 07 липня 2021 року № 00-9199/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив державного виконавця, що у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно (кошти) боржника, що виключає можливість примусового виконання відповідного рішення суду, виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»
До теперішнього часу судове рішення не виконано, а визначені вище обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по даній справі, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили, що обумовлює задоволення заяви позивача та його апеляційної скарги.
Згідно пунктів 1,3,4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції в адміністративній справі №200/14375/19-а підлягає задоволенню. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року – скасувати.
Заяву ОСОБА_1  про встановлення судового контролю за виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/14375/19-а – задовольнити.
Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/14375/19-а шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 200/14375/19-а – у місячний строк з дня отримання копії цієї постанови.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 31 січня 2022 року.
      
 Судді                                                                            А.В. Гайдар
                                                                                          Е.Г. Казначеєв
                                                                                          І.Д. Компанієць