Дата документу 21.02.2022 Справа № 310/6372/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 310/6372/21 Головуючий у 1 інстанції: Маринін О.В.
Провадження № 22-ц/807/575/22 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року                                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Дашковської А.В.
Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2021 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що банк звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 02.12.2006р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та позивачем договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів.
У зв`язку з допущеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 14.06.2021р. має заборгованість в сумі 21 809,71 грн., яка складається з наступного: 17 634,24 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 175,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним 
договором б/н від 02.12.2006 року у розмірі 17 634,24 грн., що складається із простроченого тіла кредиту.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1835,41 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами скарги є те, що суд не звернув уваги на зміст анкети-заяви, у якій сторони узгодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, тому безпідставно визнав цю умову не узгодженою та відмовив у стягненні заборгованості за відсотками. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, до яких згідно з ч. 6 статті 19 ЦПК України належать справи незначеної складності та справи у спорах з ціною позову, що не перевищує 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого. 

Судом встановлено, що, звертаючись до суду із позовом, АТ КБ «ПриватБанк» наддав копію Анкети-заяви від 02.12.2006 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору та яку підписано позичальником, а також розрахунок заборгованості.

Суд вказував, що відповідач підписував вищевказану Анкету-заяву про отримання кредиту, отримував в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .
Згідно вказаного розрахунку заборгованість по простроченному тілу кредиту, який отримав відповідач від АТ КБ «ПриватБанк», борг складає 17 634,24 грн. (а.с. 9-14).

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та простроченного тіла кредиту.

Також судом встановлено, що вказана Заява не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.

На підтвердження узгодження цих істотних умов договору позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку».

Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що сааме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 02.12.2006р.

Встановивши вказані обставини, суд вважав, що сторони не погодили між собою у будь-якому підписаному документі умову про сплату відсотків, їх ставку, порядок нарахування, тому суд дійшов висновку про необгрунтованість вимоги банку щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 4175,47 грн. 

В апеляційній скарзі банк оскаржує рішення суду лише в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками, вказуючи, що відсоткова ставка була погоджена у анкеті-заяви, а тому суд безпідставно відмовив у стягнення цієї заборгованості у сумі 41 75,47 грн. 

Дослідивши вказані доводи, колегія встановила, що у підписаній позичальником ОСОБА_1 анкеті-заяві від 02.12.2006р. була узгоджена базова процентна ставка у розмірі 36 процентів з розрахунку 360 днів у році ( а.с. 18-зворот). 

При цьому, процентна ставка була погоджена лише базова, такої додаткової ставки як прострочена із визначенням її розміру анкета-заява не містить. 

Вбачається з розрахунку, що базову проценту ставку (поточну) відповідач погашав певний період з 04.12.2006р., а тому й заборгованості за нею не мав. 

Між тим, розрахунок заборгованості включає в себе графу, у якій визначена та нарахована, крім базової, також й прострочена процентна ставка, яка у різні періоду кредитування та відносин між сторонами у справі змінювалась.

Але ж колегія наголошує на тому, що анкетою-заявою прострочена відсоткова ставка не 
погоджувалась, а тому й нарахування її у розрахунку є неправомірним. 

Це слідує також і зі змісту позовної заяви, у якій банк вказує, що ці прострочені відсот- 
ки нараховувались відповідно до п. 2.1.1.2.12 змінених з 01.03.2019р. Умов та правил. 

Проте вказані зміни з відповідачем також ніяким чином не погоджувались.

Отже, неврахування судом першої інстанції змісту анкети-заяви в частині погодження базової процентної ставки, не призвело до її неправильного вирішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, які з відповідачем не погоджувались. 

Беручи до уваги все вище проаналізоване, колегія визнає апеляційну скаргу неспроможною, а рішення в оскаржуваній частині законним і обгрунтованим. Тому відповідно до приписів статті 375 ЦПК України скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині – без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2021 рокуу цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 21 лютого 2022 року.

Головуючий:                 Маловічко С.В.

Судді:                 Дашковська А.В.

                Подліянова Г.С.