П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/19197/21	
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі №  420/19197/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, –

                                           В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У  2021 році ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Одеського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просив:
- визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, які виразились у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01.01.2016 по 11.10.2017 індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;
- зобов`язати Одеський обласний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України нарахувати та виплати ОСОБА_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 11.10.2017 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі шляхом зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України подати у строк 30 дів з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про його виконання.          
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що він проходив службу у Одеському обласному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, проте в період з 1 січня 2016 року по 11 жовтня 2017 року йому не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Разом з тим, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, останнє перед оспорюваним періодом підвищення грошового забезпечення відбулося з 1 січня 2008 року, тому базовим місяцем у випадку нарахування індексації має бути січень 2008 року.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки на виконання вимог телеграми Міністра оборони України та роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України індексація грошового забезпечення не нараховувалась до окремого роз`яснення. При цьому, в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у січні 2016 року жовтні 2017 року не було.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнив частково.
Визнав протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 11 жовтня 2017 року.
Зобов`язав Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 11 жовтня 2017 року.
В решті позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду у частині задоволених позовних вимог, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не звернув увагу на те, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік;
- суд першої інстанції поверхнево дослідив обставини справи та не врахував, що відповідно до наведеного та згідно вимог Постанови № 1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, отже відповідно , для проведення подальшої індексації доходів , обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.

Обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, зокрема у Одеському обласному центрі комплектування та соціальної підтримки, та наказом № 172 від 01.08.2017 року його звільнено з військової служби. 
15.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення.
Листом від 24.09.2021 позивачу було повідомлено, що iндексація в період з січня 2016 року по жовтень 2017 року не нараховувалась та не виплачувалась відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України No248/3/9/1/2 від 04.01. 2016 .
Позивач вважає, що відповідач безпідставно не здійснив нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2016 по 11.10.2017 роки.
Позивач не погодившись з відмовою відповідача за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 по справі № 825/874/17, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011 -XII (надалі - Закон України №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 3 вищезазначеної статті грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України №1282-ХІІ.
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282- ХІІ (надалі - Закон України №1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з статтею 4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.  Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Частинами 1-2 статті 5 Закону України № 1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України № 1282-Х1І проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.07.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.(надалі – Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (у редакції від 15.12.2015 в розмірі 101 відсотка).
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Дана правова позиція викладена у відповідності до постанови Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18; від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.
Відповідно до пунктум5 Порядку №1078 (у редакції від 15.12.2015 на момент виникнення спору) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
В редакції 15.03.2018 пункт 5 викладено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Отже, аналізуючи вищезазначене, місяць у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанови Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 825/565/17).
Відповідно до змісту пункту 5 Порядку №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць.
Окрім того, відповідно до пункту 5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.
Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі №120/131/20-а.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01.2008, а отже січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення.
Зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01.03.2018.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки у період проходження служби підвищення посадового окладу позивача за посадою відбулось у 01.01.2008, та 01.03.2018 тому обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись наростаючим підсумком за ці періоди.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 11 жовтня 2017 року.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі № 420/19197/21 - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.