ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13307/21                                                      Суддя першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Бужак Н.П., Губської Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:
У травні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» (далі - Відповідач, ТОВ «Укрритейлгаз») про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень та технологічного обладнання АЗС шляхом зобов`язання ТОВ «Укрритейлгаз» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на головний та розподільчі електрощити АЗС за адресою: пр-т. Визволителів, 19а у Дніпровському районі міста Києва - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2021 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що всі виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, а на момент розгляду справи не було надано будь-яких доказів усунення порушень, виявлених у ході перевірки.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, судом не враховано, що поняття загрози для життя і здоров`я людей є оціночним, а виявлені у ході перевірки порушення не належать до таких, що мають своїм наслідком вжиття заходів реагування. Крім того, наголошує, що більшість з виявлених у ході перевірки порушень усунуто підприємством, однак ці докази не були надані суду першої інстанції внаслідок розгляду справи без повідомлення сторін.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 18.01.2022.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС у м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що виявлені у ході перевірки порушення безумовно свідчать про існування загрози життю і здоров`ю людей, що підтверджується практикою Верховного Суду. Наголошує, що будь-яких доказів усунення виявлених у ході перевірки порушень ТОВ «Укрритейлгаз» не надано.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Дніпровського районного управління ГУ ДСНС у м. Києві на підставі наказу ГУ ДСНС у м. Києві від 05.04.2021 №352 (а.с. 11) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 05.04.2021 №2423 (а.с. 12) проведено позапланову перевірку ТОВ «Укрритейлгаз» щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 08.04.2021 №278 (а.с. 14-20), який внаслідок відмови від його підписання направлено Відповідачу листом.
Так, із змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено такі порушення ТОВ «Укрритейлгаз»:
- Правила пожежної безпеки України (далі - ППБУ) розділ II, п.4 - для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки. У цих інструкціях повинні вказуватися: категорія приміщення з вибухопожежної та пожежної небезпеки (для виробничих, складських приміщень та лабораторій); вимоги щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів; спеціальні місця для куріння та вимоги до них; порядок утримання приміщень, робочих місць; порядок зберігання та застосування легкозаймистих рідин, горючих рідин (далі - ЛЗР, ГР), пожежовибухонебезпечних речовин і матеріалів; порядок прибирання робочих місць, збирання, зберігання та видалення горючих відходів, промасленого ганчір`я; порядок утримання та зберігання спецодягу; місця, порядок та норми одночасного зберігання в приміщенні сировини, напівфабрикатів та готової продукції; порядок проведення зварювальних та інших вогневих робіт; порядок огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи; заходи пожежної безпеки при роботі на технологічних установках та апаратах, які мають підвищену пожежну небезпеку; граничні показання контрольно-вимірювальних приладів, відхилення від яких можуть викликати пожежу або вибух; обов`язки та дії працівників у разі виникнення пожежі;
- ППБУ розділ ІІ, п.15, розділ VI, глава 10, п.10.1 - з особами, які працюють на роботах, що пов`язана з підвищеною пожежною небезпекою (оператори та працівники АЗС) не проведено спеціальне навчання (пожежно - технічний мінімум) з отриманням відповідного посвідчення;
- ППБУ розділ ІІІ, глава 2, п.2.9 - не визначено клас зони для території АЗС згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок»;
- ППБУ розділ ІV, глава 1, п.1.21 - не надано матеріали, що підтверджують проведення технічного обслуговування системи блискавкозахисту (відповідно до параграфу Е.7. ДСТУ EN 62305:2012 «Блискавкозахист»);
- ППБУ розділ IV, глава 1, п.1.17 - електричні розетки в приміщеннях АЗС (магазин - операторна та приміщення для заправника ) встановлені на горючу основу;
- ППБУ розділ IV, глава 1, п.1.8 - в приміщеннях АЗС (магазин - операторна та приміщення для перебування заправника) допускається використання тимчасових дільниць електромережі;
- ППБУ розділ IV, глава 1, п.1.18 - в приміщенні для перебування заправника допускається підвішування електричного світильника освітлення безпосередньо за струмопровідні жили;
- ППБУ розділ IV, глава 1, п.1.18 - в приміщенні магазину - операторної та в приміщенні для перебування заправника допускається складування горючих матеріалів на відстані ближче 1-го м до електрощитів та під ними;
- ППБУ розділ IV, глава 1, п. 1.12 - не надано акт виконаних робіт з прихованого прокладання електричних мереж за конструкціями з горючого матеріалу виконаними в приміщені магазину - операторної та в приміщенні для перебування заправника;
- ППБУ розділ IV, глава 1, п.1.2 - приміщення комплексу АЗС (операторна з магазином та приміщення для перебування заправника) не обладнане системою автоматичної пожежної сигналізації (вимога п.12.6, табл. А.1, ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- ППБУ розділ V, глава 1, п.1.2 - ввід електромережі до споруд АЗС виконано не у відповідності до вимог п.2.1.19 ПУЕ;
- ППБУ розділ 1, п.4, розділ ІІ, п.22, Кодекс цивільного захисту ст.20 - на АЗС не передбачено заходів, щодо унеможливлення розтікання розлитого палива, як по її території, так і за її межі (вимога п.10.8.25 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій);
- ППБУ розділ І, п.4, розділ ІІ п.22, Кодекс цивільного захисту ст.20 - при в`їзді на територію АЗС відсутні похилі підвищення заввишки не менше 0,2 м., або дренажні лотки для запобігання розтіканню забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди. (вимога п.10.8.28 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»);
- ППБУ розділ І, п.4, розділ ІІ, п.22, Кодекс цивільного захисту населення ст.20 - на територію АЗС не влаштовано додаткові смуги руху накопичення транспортних засобів шириною не менше 3 м, які повинні бути довжиною не менше 30 м на в`їзді та не менше 15 м на виїзді з АЗС. (вимога п.10.8.28 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій);
- ППБУ розділ І, п.4, розділ ІІ п.22, Кодекс цивільного захисту ст.20   - відстань від фундаменту надземного резервуару з паливом АЗС до контактних проводів лінії електрофікованого міського транспорту менше 25 м. (вимога п.6 додатку Ж.З.ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»;
- ППБУ розділ І, п.4, розділ ІІ, п.22, Кодекс цивільного захисту ст.20 - відстань від фундаменту надземного резервуару з паливом АЗС до повітряної лінії електропередач менше півтори кратності опори. (вимога п.7 додатку Ж.3 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»;
- ППБУ розділ IV, глава 10, п.10.4 - на АЗС не вивішені на видимих місцях плакати, які повинні містити обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки;
- ППБУ розділ VI, глава 10, п.10.5 - АЗС не оснащена гучномовним зв`язком;
- ППБУ розділ VI, глава 10, п.10.11 - для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС відсутній інструмент з металу, що не утворює іскор;
- ППБУ розділ VI, глава 10, п.10.1 - відстань від резервуару СВГ до операторської АЗС менше 15 метрів (вимога п.11.150 ДБН   В.2.5-20:2018 «Газопостачання»);
- Кодекс цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) ст. 53 п.1 - АЗС не обладнано системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виявлення;
- стаття 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» №2245-ІІІ - не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки;
- пункт 9 частини І статті 20 КЦЗ України, стаття 10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» №2245-ІІІ не проведено декларування безпеки об`єкту підвищеної небезпеки;
- пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України №956 не проведено експертизу декларації безпеки об`єкту підвищеної небезпеки;
- пункт 10 частини 1 статті 20 КЦЗ України, стаття 11 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» №2245-ІІІ - не розроблено план локалізації та ліквідації аварій на об`єкті підвищеної небезпеки;
- пункт 12 частини першої статті 20 КЦЗ України - не заключено угоду на аварійно - рятувальне обслуговування АЗС;
- пункт 18 частини першої статті 20 КЦЗ України - не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій;
- наказ МВС України №879 від 05.11.2018 «Про затвердження правил техногенної безпеки» розділ ІІІ п. 2 пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗ України - працівники АЗС, яке попадає в зону ураження при аварії на хімічно - небезпечному об`єкті на забезпечені індивідуальними засобами захисту;
- наказ МВС України від 05.11.2018 № 879, розділ ІІІ, п.7 - з працівниками підприємства, яке попадає у зону ураження при можливій аварії на хімічно небезпечному об`єкті не проведено навчання діям у надзвичайній ситуації.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 4, 5, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 1, 64, 66, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, а також ряду підзаконних актів, прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, належних і допустимих доказів їх усунення матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов`язані з повним або частковим зупиненням надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ТОВ «Укрритейлгаз» порушення, зокрема, ненадання матеріалів, що підтверджують проведення технічного обслуговування системи блискавкозахисту, встановлення на горючу основу електричних розеток, необладнання приміщення комплексу АЗС (операторна з магазином та приміщення для перебування заправника) системою автоматичної пожежної сигналізації, непередбачення на АЗС заходів щодо унеможливлення розтікання розлитого палива, як по її території, так і за її межі, відстань від фундаменту надземного резервуару з паливом АЗС до повітряної лінії електропередач менше півтори кратності опори, невивішення на АЗС на видимих місцях плакати, які повинні містити обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки, необладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виявлення, нерозроблення плану локалізації та ліквідації аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, незаключення угоди на аварійно - рятувальне обслуговування АЗС, нестворення об`єктового матеріального резерву для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, дійсно створювали загрозу життю та здоров`ю людей, на чому вірно наголошував суд першої інстанції. 
Посилання Апелянта на те, що більшість з виявлених у ході перевірки та зафіксованих в акті від 08.04.2021 №278 порушень усунута, а докази на підтвердження цього не були надані до суду першої інстанції внаслідок розгляду справи без повідомлення сторін судовою колегією оцінюється критично, оскільки жодних доказів вчинення Відповідачем таких дій не надано ТОВ «Укрритейлгаз» і до суду апеляційної інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 19.05.2020 у справі № 420/5156/18, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали Позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.
Разом з тим, як було зазначено вище, ні на момент розгляду справи судом першої інстанції, ні на час здійснення перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом доказів того, що виявлені у ході перевірки порушення були усунуті або вчинялися дії щодо їх усунення, Відповідачем не надано.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.
Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18.
У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що не обладнання будівлі АЗС системою автоматичної пожежної сигналізації, необладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виявлення є суттєвими порушеннями, які безумовно становлять загрозу для безпеки життя і здоров`я людей, що неодноразово підкреслювалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.10.2020 у справі № 580/46/19, від 29.10.2020 у справі №815/6378/17, від 28.10.2020 у справі №560/639/19, від 22.10.2020 у справі №820/5232/17.
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 08.04.2021 №278, то колегія суддів приходить до висновку, що на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та перегляду рішення у ній в апеляційному порядку порушення, виявлені Позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані у згаданому акті, усунуті не були, що виключає наявність підстав для скасування заходів реагування.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.10.2020 у справі №815/6378/17.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що застосування заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрритейлгаз» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Н.П. Бужак

                                                                                                    Л.В. Губська

Повний текст постанови складено та підписано 02 лютого 2022 року.