21.01.22
33/812/24/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої – судді                 Фаріонової О. М.

за участю секретаря         Горковенко В. С. 
особи, яка притягується до                 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
потерпілої                                 ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює заступником командира в/ч НОМЕР_1 ,
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 40 к. 

Згідно постанови судді, 16 вересня 2021 року о 19 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказав, що в протоколі серії ВАБ №329564 від 16 вересня 2021 року зазначено, що протокол складено за ч. 1 ст. 173 КУпАП. Проте суд першої інстанції змінив кваліфікацію його дій на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на думку апелянта, є неприпустимим та порушує його право на справедливий суд.

Зазначив, що судом протягом судового розгляду справи не було оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено права та не було вжито заходів щодо усунення розбіжностей між примірниками адміністративного протоколу серії ВАБ №329564. В постанові суду вищевказане залишено поза увагою.

Вважає, що для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не узгоджується з диспозицією зазначеної норми, оскільки не містить даних про те, чи завдали (могли завдати) дії, що полягали в нецензурній лайці, шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати чи доповнювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Проте суд обґрунтовує своє рішення припущеннями щодо вчинення сварки саме після вживання алкогольних напоїв, хапанням та штовханням потерпілої. 

Зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях, які містяться в матеріалах справи, зазначено, про вчинення домашнього насильства. Однак ні у поясненнях, ні у протоколі не зазначено, які саме погрози було заявлено по відношенню до потерпілої, які спричинили, чи могли б спричинити шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. 

На думку апелянта, суд вказану справу розглянув формально, не дослідивши безпосередньо всі докази у судовому засіданні, зазначивши, що вина у вчиненні домашнього насильства підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. 

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення потерпілої ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив таке. 

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя не дотримався. 

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 329564 від 16.09.2021, поясненнями ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та свідка  ОСОБА_3 , а також довідкою КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради щодо факту звернення потерпілої до лікарні 16.09.2021 о 20 год. 15 хв. в приймальне відділення. 

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке. 

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Разом з тим, у протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №329564 від 16.09.2021, який є доказом у справі, обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наступне: ОСОБА_4 висловлювався на адресу своєї співмешканки нецензурною лайкою, тим самим вчинив домашнє насильство. 

Як зазначено у цьому протоколі, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (без зазначення кваліфікуючих ознак зазначеного адміністративного правопорушення).

Дослідивши зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків. 

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N1376 від 06.11.2015 МВС України (далі Інструкція).

Стаття 256 КУпАП  встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 329564 від 16.09.2021 не відповідає вищевказаним вимогам та не може братися до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 329564 від 16.09.2021 щодо ОСОБА_1 , який було надано на розгляд до суду, містить правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Між тим, як слідує з доданого до апеляційної скарги протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 16.09.2021, який було надано ОСОБА_1 у день складання протоколу, у ньому міститься правова кваліфікація дій ОСОБА_1 за іншою статтею - ч. 1 ст. 173 КУпАП. 

Тобто, фактично до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому після його складання зроблені дописи, зокрема, зміна правової кваліфікації адміністративного правопорушення на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що має істотне значення для викладення фактичних обставин справи. 

Таким чином, у протоколі зроблено додаткові записи, після підписання протоколу про адміністративне правопорушення особою, у відношенні якої від складений, що відповідно до п. 7 р. II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом N1376 від 06.11.2015 МВС України, є недопустимим. 

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Проте, дослідивши зазначений протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що у протоколі не вказано суті адміністративного правопорушення (опису установлених обставин), вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 . 

Так, положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.  

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 передбачено, що домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що  ОСОБА_1 висловлювався на адресу своєї співмешканки нецензурною лайкою, тим самим вчинив домашнє насильство. 

Отже, зазначивши про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки, у протоколі не конкретизовано, який вид домашнього насильства вчинив ОСОБА_1 (фізичне, психологічне, економічне), а також не зазначено наслідків, до яких ці дії призвели, зокрема, чи могла бути чи була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 

Окрім того, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки кваліфікував дії ОСОБА_1 на власний розсуд, визнавши доведеною його вину у вчиненні домашнього насильства, а саме в умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Між тим у протоколі будь-яких кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не вказано взагалі.

Також, в обгрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на довідку КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» Очаківської міської ради як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 зверталася до лікарні 16.09.2021 о 20 год. 15 хв. в приймальне відділення з діагнозом: «гематома лобної частини голови, гематома внутрішньої поверхні плеча». 

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство саме фізичного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 , як і не зазначено, що він вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Отже, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №329564 від 16.09.2021 неможливо встановити, який саме вид домашнього насильства вчинив ОСОБА_1 , та у чому виявилися його дії відносно потерпілої, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої. Тобто у протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення», а також зміна правової кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушує вимоги ст. 256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту – суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які, відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови. Оскільки матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, це є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                          О. М. Фаріонова