ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1635/22 Справа № 175/3549/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року                        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
                        ОСОБА_1 

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -     
ВСТАНОВИЛА: 

       У жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа -  ОСОБА_3  про збільшення розміру аліментів.
       В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 15 жовтня 2019 року і до 01 липня 2021 року (за умови продовження навчання). При винесені рішення судом не було враховано оплату за навчання сина, що свідчить про погіршення її матеріального стану, відповідач займається вантажними перевезеннями, укладенням тротуарної плитки, має у власності земельні ділянки, житловий будинок та автомобілі, а тому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000 грн, щомісячно з дня пред`явлення позову. 
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.97-99).
       Не погодившись з таким рішенням, позивач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. 
       Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач не бажає в добровільній формі приймати участь у витратах на навчання дитини, її матеріальний стан погіршився оскільки вона сплачує за навчання сина, купує йому одяг та їжу. Наполягала на тому, що відповідач має фінансову змогу сплачувати аліменти у значно більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, що залишено без уваги судом першої інстанції (а.с. 101-104).
       06 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказував на те, що апеляційна скарга не містить жодних доказів того, що він є платоспроможним саме на визначену позивачем суму. Позивачем не надано доказів істотної зміни його матеріального стану. Вказував про принцип рівності прав та обов`язків батьків. Наголошував на тому, що син є повнолітнім та має змогу заробляти (а.с. 122-124).
       Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі є батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). 
       Відповідач проживає окремо від сім`ї, син ОСОБА_4 проживає з матір`ю.
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/722/15-ц від 23 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 лютого 2015 року. Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2019 року вказано строк стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 лютого 2015 року та до досягнення дітьми повноліття.
        ОСОБА_3 навчається у Автотранспортному коледжі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», на денного відділенні за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт» за денною формою навчання, на контрактній основі з 01 вересня 2017 року по 01 липня 2021 року, що підтверджується та Договором про підготовку фахівця №39 від 08 серпня 2017 року (а.с.17). 
        ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4054/19 від 27 січня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 15 жовтня 2019 року і до 01 липня 2021 року (за умови продовження навчання), допустивши по справі негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
       Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось зі сторін за період з 27 січня 2020 року по теперішній час не відбулося. Доказів на підтвердження іншого в судовому засіданні сторонами не надано. На думку суду, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року чітко визначено розмір аліментів, що повинен стягуватися з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина. Крім того, судове рішення від 27 січня 2020 року було оскаржене ОСОБА_1 в апеляційному та касаційному порядку, втім залишено у силі.         
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
       Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
       Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
       Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
       У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
       Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
       Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
       Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
       Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
       Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Позивачем не надано доказів суттєвої зміни матеріального стану відповідача та доказів для збільшення розміру аліментів саме до 2 000 грн. 
       Посилання на те, що відповідач має у своїй власності ряд нерухомого та рухомого майна не може слугувати підставою для збільшення розміру аліментів оскільки вказане майно не було набуте відповідачем після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина який продовжує навчання . 
       Посилання позивача на те, що навчання сина призвело до значного погіршення її матеріального стану до уваги не приймаються оскільки обов`язок утримувати дитину покладений на обох батьків. 
       Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

       Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня  2021 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 
       Судді:                                                                Е.Л. Демченко
                                                                               М.М.Пищида