ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/11/22 Справа № 701/738/20 Категорія: ст.124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Калієвський І. Д.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника Банара В.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника Холявчука А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Банара В.В. на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючу, 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , 06.08.2020 о 9 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Соборна в с.Іваньки Маньківського району Черкаської області, рухаючись даним транспортним засобом заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно та не скориставшись допомогою сторонніх осіб допустила зіткнення із транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул.Соборна в с.Іваньки Маньківського району Черкаської області, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.10.9. Правил дорожнього руху України.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Банар В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, виключивши з резолютивної частини пункт перший постанови, в решті дану постанову залишити без змін. Одночасно апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.
В апеляційній скарзі посилається на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення як норм чинного законодавства, так і прав людини на справедливий суд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини. 
Вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, в яких провадження закривається. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки  ОСОБА_1  та її захисника Банара В.В. про задоволення апеляційної скарги та зміну оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, потерпілого ОСОБА_2  та його представника Холявчука А.І. про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. 
Згідно ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2021 ОСОБА_1 та її захисник Банар В.В. були присутні у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення та проголошенні резолютивної частини оскаржуваної постанови, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала в суді першої інстанції 30.11.2021, тоді як апеляційну скаргу направила поштовим зв`язком 10.12.2021, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду. 
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.
Відповідальність за ст.124 КУпАП наступає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399595 від 06.08.2020 згідно якого, ОСОБА_1 06.08.2020 о 9 год. 45 хв. у с.Іваньки по вул.Соборна, Маньківського району керуючи автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно та не скориставшись допомогою сторонніх осіб допустила зіткнення з автомобілем Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул.Соборна, с.Іваньки Маньківського району, в внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження;
- схеми місця ДТП від 06.08.2020, складеної за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якою зафіксовано місце ДТП, розташування транспортних засобів та локалізацію їх пошкоджень;
- рапорту інспектора Маньківського ВП Уманського ВГУНП в Черкаській області Мєдвєдєва від 06.08.2020 про те, що 06.08.2020 о 09:47 за адресою: Маньківський район, с.Іваньки, вул.Соборна сталася ДТП між автомобілями Renault, д.н.з. НОМЕР_2 та ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- пояснень ОСОБА_2 від 06.08.2020, з яких вбачається, що 06.08.2020 близько 09:45 год. він керував автомобілем Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Соборна в с.Іваньки Маньківського району, тоді як з двору приватного будинку №19 виїжджав заднім ходом автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка не скористалася допомогою сторонніх осіб та безпекою руху автомобілем, допустила зіткнення з його автомобілем, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження;
- пояснень ОСОБА_1 від 06.08.2020, з яких вбачається, що 06.08.2020 близько 09:45 год. воно керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджав з двору заднім ходом, не скористалася допомогою сторонніх осіб, виїхала на проїжджу частину вул.Соборна в с.Іваньки в цей час по даній вулиці рухався автомобіль Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 та в цей час відбулося бокове зіткнення автомобіля Renault Duster. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження;
- висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 10.09.2021 № 10420/21-52, згідно якої, з технічної точки зору дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 , які не відповідають вимогам п.п.2.3.б), 10.1., 10.9. ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП та є причиною даної ДТП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Відповідно до п.2.3.б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п.10.1. зазначених Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 10.9. Правил визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останньою порушено п.п.2.3.б), 10.1., 10.9. Правил дорожнього руху України. 
Відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновок судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким місцевий суд дав належну оцінку.
Матеріалами справи підтверджується факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим, як наслідок, і факт дорожньо-транспортної пригоди з участю даного водія та наявність механічних пошкоджень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - Банар В.В. посилається на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення як норм чинного законодавства, так і прав людини на справедливий суд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини. 
Вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, в яких провадження закривається, а відтак слід виключити з резолютивної частини постанови пункт перший. 
Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснено, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені. 
В свою чергу, зі ст.ст.252, 280 КУпАП вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після виконання вказаних вимог у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП, закривати провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.
Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, є повністю доведеною.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Що стосується закриття провадження по даній справі у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, вважаю, що місцевий суд прийшов правильного висновку, оскільки із матеріалів справи вбачається, що датою і місцем вчинення правопорушення встановлено 06.08.2020, цього ж дня і складено протокол про адміністративне правопорушення, а постанова судом прийнята 29.11.2021, тобто поза межами строків, визначених ч.2 ст.38 КУпАП.
Аналізуючи зазначене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни, як того просить захисник ОСОБА_1, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Банара В.В., - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба