ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року	Львів	Справа № 140/3123/21 пров. № А/857/12690/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
суддя (судді) в суді першої інстанції – Мачульський В.В.,
час ухвалення рішення: не зазначений,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту судового рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною відмову у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки №09.40/21/2020, виданої Волинським апеляційним судом 25.02.2020; визнання протиправним нарахування довічного грошового утримання судді у відставці в січні-березні 2021 року в розмірі 55380,12 грн; зобов`язання здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розрахунку 90% від розміру суддівської винагороди, зазначеної в довідці Волинського апеляційного суду №09.40/26/2020 від 25.02.2020, з доплатою за почесне звання «Заслужений юрист України» з врахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12 січня 2021 року № 1 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вул. Кравчука, будинок 22-В, код ЄДРПОУ 13358826) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Волинського апеляційного суду від 25.02.2020 № 09.40/26/2020, з доплатою за почесне звання «Заслужений юрист України» та з урахуванням фактично виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, код ЄДРПОУ 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).
Рішення мотивоване тим, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме щодо відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді по Закону №2453-VI, а розмір суддівської винагороди по Закону №1402-VIII, оскільки такий перерахунок ставить суддів, які вийшли або вийдуть у відставку по Закону №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вказівка суду про застосування нового механізму перерахунку її довічного грошового утримання в розмірі 88% заробітку працюючого судді не грунтується на законі. Вважає, що перерахунку підлягали лише розмір окладу судді та розмір вислуги.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно наказу Апеляційного суду Волинської області від 03.08.2015 №9.7/21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Апеляційного суду Волинської області та відраховано зі штату працівників апеляційного суду 03.08.2015 (а.с. 4).
Указом Президента України від 12.12.2007 №1212 ОСОБА_1 присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України», що підтверджується копією посвідчення №1861 (а.с. 6).
25.02.2020 Волинський апеляційний суд, на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, видав ОСОБА_1 довідку про те, що її суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 208098,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 115610,00 грн; доплата за вислугу років 92488,00 грн (а.с. 7).
05.01.2021 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою №83, у якій просила у відповідності з рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 провести перерахунок її довічного утримання судді у відставці згідно довідки №09.40/21/2020 про суддівську винагороду, видану Волинським апеляційним судом 25.02.2020 (а.с. 43).
ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 12.01.2021 №1 відмовлено позивачу у проведенні перерахунків щомісячного довічного грошового отримання у зв`язку з відсутністю на даний час змін до Закону та відповідно механізму щодо порядку проведення перерахунків щомісячного довічного грошового отримання судді у відставці на виконання рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначалось вище, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апелянт оскаржує судове рішення в частині висновків суду про правомірність дій відповідача при здійсненні відповідного перерахунку 18.02.2021 та зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача з 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, до 88%.
Згідно матеріалів справи, стаж роботи позивача на посаді судді, який дає право на встановлення щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, становить - 39 років.
Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIII суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.
За правилами частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Конституційний Суд України в рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII  не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
З огляду на викладене, суд вірно зазначив, що з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення частини третьої та четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.
Враховуючи, що позивач має стаж роботи на посаді судді 39 років, що підтверджується матеріалами справи, відтак вірним є висновок суду, що правової підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді згідно положень частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII немає.
Судом також враховано, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме щодо відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді по Закону №2453-VI, а розмір суддівської винагороди по Закону №1402-VIII, оскільки такий перерахунок ставить суддів, які вийшли або вийдуть у відставку по Закону №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI, так як Закон №2453-VI передбачав, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за 20 років, а Закон №1402-VIII - 50 відсотків за 20 років суддівського стажу.
Частина третя статті 142 Закону №1402-VIII не визнавалась Конституційним судом України не конституційною.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми одного Закону №1402-VIII, а не вибірково з різних законів.
Відтак, при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, становить 88%, а саме: 50% (20 років роботи на посаді судді) + 19*2% (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).
Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 24.03.2020 у справі № 227/766/17.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що позовна заява підлягала частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі № 140/3123/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький