ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1295/22 Справа № 214/8901/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П. 
сторони:
позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»
відповідач- ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачаКомунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, ухваленого суддею Малаховською І.Б. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване опалення.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за теплову енергію в розмірі 12747,14 грн., пеню- 895,70 грн., суму збитків від інфляції - 1412,71 грн., 3 % річних- 545,62 грн., та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що між КПТМ «Криворіжтепломережа» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №5829 від. 01.09.2008 року. Об`єктами тепло споживання є нежитлові приміщення, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 (магазин промислових товарів), АДРЕСА_2 . 
Свої договірні зобов`язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду". 
Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за період з 25.12.2016 року по 31.01.2019 року складає 12747,14 грн., сума збитків від інфляції за період з березня 2017 року по липень 2019 року складає 1412,71 грн., 3 % річних за період з 16.02.2017 року по 01.09.2019 року складають 545,62 грн., розмір пені за період з 18.12.2018 року по 16.08.2019 року складає 895,70 грн.
Ухвалою суду від 13 травня 2021 року позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію в розмірі 12 747,14 грн. залишено без розгляду.
Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року відмовлено в задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» пені - 895,70 грн., суми збитків від інфляції- 1412,71 грн., 3% річних- 545,62 грн.
Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду фактичним обставинам справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позивачем вимоги до ОСОБА_1 .
При цьому, скаржник зазначає, що оскільки Договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №5829 від 01.09.2008 року був укладений з відповідачем на два об`єкти теплопостачання, тому позивачем був складений один розрахунок заборгованості в сумі 12747,14, яка була сплачена відповідачем. Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат також був зроблений на підставі зазначеного договору, виходячи з розміру заборгованості за вказаний у позові період. Вказує, що дані розрахунки заборгованості є первинними документами та відповідачем не були оскаржені, навпаки відповідач вчинила дії щодо визнання позову, оплативши заборгованість.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача, адвокат Шокуров Ю.Л., просить рішення суду першої інстанції, як законне та належним чином обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що між КПТМ «Криворіжтепломережа» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари №5829 від. 01.09.2008 року. Об`єктами тепло споживання є нежитлові приміщення, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 (магазин промислових товарів), АДРЕСА_2 . (а.с.7,8,9).

Відповідно до розрахунків заборгованості, суми пені, інфляційних втрат,3% річних по договору №5829 заборгованість за період з 25.12.2016 року по 31.01.2019 року складає 12747,14 грн., сума збитків від інфляції за період з березня 2017 року по липень 2019 року складає 1412,71 грн., 3 % річних за період з 16.02.2017 року по 01.09.2019 року складають 545,62 грн., розмір пені за період з 18.12.2018 року по 16.08.2019 року складає 895,70 грн.( а.с. 10,11,12).
КПТМ «Криворіжтепломережа» надсилала ОСОБА_1 претензію про стягнення суми боргу 12747,14 за договором №5829, яку необхідно сплатити у місячний термін з доби отримання даної претензії. ( а.с.28)
Початок подачі опалення та його закінчення підтверджується відповідними актами (а.с. 30,31,32,33,34,35,36,37,38,39,40,41,42).
Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.07.2020 року продавець ОСОБА_1 передала у власність покупцю ОСОБА_2 нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.12.2018 року продавець ОСОБА_1 передала у власність покупцю ОСОБА_3 нежитлове приміщення офісу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до квитанції №130 від 12.10.2020 року ОСОБА_2 сплатила суму заборгованості 12747,20 грн. на рахунок КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 107,111,112,113,114).
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, виходив з того, що відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу від 07 липня 2020 року продавець  ОСОБА_1  підтвердила існування заборгованості за комунальні та інші послуги станом на 07.07.2020 року, в свою чергу покупець ОСОБА_2 прийняла вищезазначену заборгованість на себе, відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат на покупця за договором не перекладається. 
Окрім того відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитки від інфляції за період з березня 2017 року по липень 2019 року в розмірі 1412,71 грн., 3% річних за період з 16.02.2017 року по 01.09.2019 року в розмірі 545,62 грн. та відповідно до п. 3.1 Договору пеню в сумі 895,70 грн. за період з 8.12.2018 року по 16.08.2019 року, суд виходив з того, що відповідно до Договору купівлі продажу від 10.12.2018 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_3 нежитлове приміщення за АДРЕСА_2 , тому відповідальність за неналежне виконання договору постачання теплової енергії покладається на ОСОБА_1 , як власника за вищезазначеною адресою до 10.12.2018 року, тоді, як з доказів долучених до позовної заяви, не вдається встановити розмір заборгованості за постачання теплової енергії по кожному об`єкту нерухомого майна окремо, за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , оскільки обидва приміщення обліковуються позивачем за одним рахунком, тому суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем в межах заявлених позовних вимог, та з урахуванням відчуження ОСОБА_1 нерухомого майна на підставі договорів купівлі-продажу.
Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не погоджується з доводами представника позивача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав. 
Між сторонами по справі виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.
Тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: рішенням виконкому Криворізької міської ради №584 від 13.08.2008 року, що складає 245грн. за 1 Гкал; з 01.01.2011 року - постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа» що складає 269,50 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); з 01.07.2014 року - постановою №650 від 06.06.2014 року; з 21.11.2014 року - постановою №146 від 17.10.2014 року; з 01.05.2015 року - постановою №1171 від 31.03.2015 року; з 31.12.2017 р. - постановою №1536 від 28.12.2017 р.; з 06.10.2018 р. - постановою №240 від 27.02.2018 року; з 01.01.2019 року - постановою №1752 від 10.12.2018 р.
Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст.162 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання».
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Пунктом 18 Правил, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
Так судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що протягом періоду з 25.12.2016 року по 31.01.2019 року позивач свої зобов`язання по наданню послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 виконував належним чином, однак відповідач ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті нею послуги не вносила, в результаті чого в останньої виникла заборгованість в загальному розмірі 12747,14 грн.
З договору Купівлі -продажу від 07 липня 2020 року видно, що відповідач ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_5 . 
Відповідно до п.7 даного Договору продавець підтвердила існування заборгованості за комунальні та інші послуги станом на 07.07.2020 року, а покупець ОСОБА_2 , в свою чергу, стверджує, що приймає вищезазначену заборгованість на себе. 
З наявної в матеріалах справи квитанції від 12 жовтня 2020 року вбачається, що новий власник об`єкту нерухомості ОСОБА_2 сплатила суму заборгованості КПТМ «Криворіжтепломережа» в розмірі 12747,20 грн. (а.с.107).
Також судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі продажу від 10.12.2018 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_3 інший об`єкт нерухомого майна- нежитлове приміщення за АДРЕСА_2 .
Після погашення заборгованості новим власником об`єкту нерухомості ОСОБА_2 , позивач відмовився у цій частині від позовних вимог, однак просив суд стягнути з відповідача на свою корить збитки від інфляції за період з березня 2017 року по липень 2019 року в розмірі 1412,71 грн., 3% річних за період з 16.02.2017 року по 01.09.2019 року в розмірі 545,62 грн. та відповідно до п.3.2 Договору пеню в сумі 895,70 грн. за період з 08.12.2018 року по 16.08.2019 року.
З наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, 3% річних та пені вбачається, що вони нараховані на всю суму боргу за теплову енергію за обома адресами нерухомого майна, офісу та магазину промислових товарів, які мали різні площі, зокрема магазин мав площу 101,7 м.кв, а офіс -42,9 м.кв., відповідно до яких нараховувалась оплата за надання послуг з теплопостачання, тому за об`єкт з більшою площею ціна наданих послуг відповідно нараховувалась в більшому розмірі, а за менший об`єкт ціна послуг була меншою, проте позивачем нарахована оплата за надані послуги не окремо по кожному об`єкту, а в цілому за обома об`єктами, що дійсно позбавило суд першої інстанції можливості перевірити правильність розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних, в межах заявлених позовних вимог, та з урахуванням відчуження ОСОБА_1 нерухомого майна на підставі договорів купівлі-продажу від 10.12.2018 та від 07.07.2020 року.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм процесуального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.
Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.
Оскільки рішення суду залишено без змін розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачаКомунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Повний текст постанови складено 05 січня 2022 року.

Головуючий:

Судді: