ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/16815/21	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року (суддя Ніколайчук С.В.) у справі №160/16815/21 за позовом   ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                     встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною відмову виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, викладену у листі-відповіді (вих. №158 від 15.03.2021р.) в задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих. №14 від 12.03.2021р.) та наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: завіреної копії пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради “Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ”, підготовлену відповідно до вимог ст.28 “Регламенту Межиріцької сільської ради” затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-1/VІІІ від 13.11.2020 р.;
- зобов`язати виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завірену копію пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради “Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ”, підготовлену відповідно до вимог ст.28 “Регламенту Межиріцької сільської ради” затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-1/VІІІ від 13.11.2020 р.
Також, позивач просив стягнути на його користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3600,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено, а саме:
визнано протиправною відмову виконавчого комітету Межиріцької сільської ради
Павлоградського району Дніпропетровської області, викладену у листі-відповіді (вих. №158 від 15.03.2021р.) у задоволенні запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації (вих. №14 від 12.03.2021р.) та наданні ОСОБА_1 запитуваної інформації, а саме: завіреної копії пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради “Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ”, підготовлену відповідно до вимог ст.28 “Регламенту Межиріцької сільської ради” затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-Will від 13.11.2020 р.;
зобов`язано виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завірену копію пояснювальної записки до проекту рішення Межиріцької сільської ради “Про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність у межах норм безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства на території Межиріцької сільської об`єднаної територіальної громади, в особі Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області гр. ОСОБА_2 ”, підготовлену відповідно до вимог ст.28 “Регламенту Межиріцької сільської ради” затвердженого рішенням Межиріцької сільської ради №8-1/VІІІ від 13.11.2020 р.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд першої інстанції відмовив позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу з тих підстав, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про те, що такі витрати фактично були понесені, а також не надано доказів приймання-передачі наданих послуг. 
Не погодившись з рішенням суду, в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив змінити рішення суду першої інстанції в цій частині та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3600,00 грн. В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відшкодуванню підлягають лише ті судові витрати, які фактично сплачені стороною на момент вирішення судом питання про їхній розподіл. Скаржник, з посиланням на практику Верховного Суду, зазначає, що     відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.  У контексті викладеного позивач зазначає, що умовами Договору про надання правової допомоги від 01.07.2021, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери»  визначено умови сплати гонорару, відповідно до яких гонорар сплачується протягом шести місяців з дня підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, і цей строк на час ухвалення судом першої інстанції рішення не настав, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно відмовив у відшкодуванні витрат на правничу допомогу з тих підстав, що суду не було надано доказів фактичної оплати вартості послуг правової допомоги.
Відповідач у відзиві заперечує проти аргументів апеляційної скарги, зазначаючи, що у спірному випадку підстави для стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача відсутні.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що сторони своїм процесуальним правом щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору по суті заявлених позовних вимог не скористалися, а судове рішення оскаржено позивачем в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в цій частині.
Відмовляючи позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив, зокрема, з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання йому правничих послуг.
З такими підставами для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи із наступного.
Так, компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша   статті 72 КАС України).
За правилами оцінки доказів, встановлених   статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Матеріали справи свідчать про те, що 01.07.2021 року між Адвокатським об`єднанням “Бірюк, Мігульов і партнери” та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 1-07/21, копію якого долучено до позовної заяви. 
Відповідно до п. 1.1. Договору ОСОБА_1 замовляє Адвокатському об`єднанню надання правової допомоги щодо захисту інтересів і прав останнього у будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі представлення його в органах судової влади усіх юрисдикцій та інстанцій.  
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем, окрім названого Договору, надано:
- перелік та орієнтовану вартість послуг з надання професійної правничої допомоги, як додаток до Договору № 1-07/21 від 01.07.2021;
- копію звіту про виконання Договору від 16.09.2021, за яким Об`єднанням в рамках Договору були надані послуги у вигляді: підготовки та подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про визнання протиправною відмови Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, викладену у листі-відповіді (вих. №158 від 15.03.2021р.), в задоволенні запиту Клієнта на отримання публічної інформації (вих. №14 від 12.03.2021р.) та зобов`язання надати Клієнту запитувану інформацію. Згідно даного Звіту тривалість послуги складає 3 години, а її вартість 3600,00 грн.
- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги  та копію свідоцтва права на заняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який надавав позивачу правничу допомогу.
Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано скаржником, позивачем не було надано доказів, які б підтверджували сам факт приймання-передачі наданих правничих послуг.
Як визначено в п.2.4 Договору № 1-07/21 від 01.07.2021 на підтвердження факту наданих Об`єднанням Клієнту послуг, у відповідності до умов даного Договору, Сторонами складається і підписується відповідний Акт приймання-передачі наданих послуг.
За змістом п.2.5 Договору складений і підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг передається (надсилається) Клієнту. Послуги надані Об`єднанням за цим Договором вважатимуться прийнятими Клієнтом, а вказаний Акт вважатиметься підписаним останнім, якщо протягом 5 календарних днів з моменту його отримання Клієнтом, він не надасть свої аргументовані письмові заперечення на цей Акт.    
Отже, як погоджено Сторонами та визначено умовами Договору, факт наданих правничих послуг підтверджується виключно Актом приймання-передачі наданих послуг, що складається та підписується Сторонами. 
В спірному випадку позивачем а ні до суду першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду справи, Акту приймання-передачі наданих послуг не надано, відповідно, позивачем не доведено факту надання правничих послуг, витрати на понесення яких просив відшкодувати позивач.
При цьому, слід зауважити, що за відсутності Акта приймання-передачі наданих послуг наданий позивачем Звіт про виконання Договору від 16.09.2021 не може бути самостійним доказом, що підтверджує факт надання правничих послуг, оскільки за умовами Договору (п.2.4) такий Звіт надається на вимогу Клієнта, тобто його складання в обов`язковому порядку не передбачено. 
Таким чином, за встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу, оскільки таким не доведено самого факту надання правничих послуг. 
Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року по справі №160/16815/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 17.02.2022р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк