ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2022 р.    м.Львів                                         Справа №914/1587/21
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
Головуючий суддя                                                                       Малех І.Б. 
Судді                                                                                          Гриців В.М.
                                                                                          Зварич О.В.
розглянув в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Фізичної особи – підприємця Ковалик Галини Романівни, б/н від 16.08.2021 (вх. № місцевого суду 303/21-01 від 17.08.2021, вх. № апеляційного суду 01-05/3180/21 від 16.09.2021) 
на рішення Господарського суду Львівської області від 22 липня 2021 року (суддя Стороженко О.Ф., повний текст рішення складено 26.07.2021, м. Львів) 
у справі №914/1587/21
за позовом Фізичної особи – підприємця Іванчука Сергія Васильовича, с. Наталівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область 
до відповідача Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини Романівни, м. Львів 
про стягнення грошових коштів у сумі 58  107,87 грн. (вартість послуги з перевезення)
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи – підприємця Іванчука Сергія Васильовича, с. Наталівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область до відповідача Фізичної особи - підприємця Ковалик Галини Романівни, м. Львів про стягнення грошових коштів у сумі 58  107,87 грн. (вартість послуги з перевезення).
Дані позовні вимоги мотивовано тим, що ним на підставі договору про надання транспортно-експедиційних послуг №КТ20-00647 від 17.12.2020 була надана послуга перевезення вантажу по маршруту 18-200 Високе-Мазовецке (Польща) с. Свято Петрівське, Київська область (Україна) в підтвердження чого посилається на CMR (міжнародну товарно-транспортну накладну) та факт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГР-0000186 від 28.12.2020. Виконання рейсу було завершено 28.12.2020, про що свідчать рахунок-фактура №ГР-0000186 від 28.12.2020 і акт здачі приймання робіт №ГР-0000186 від 28.12.2020. Вартість перевезення згідно договору-заяви №КТ20-00647 від 17.12.2020 становила 1700,00 Євро по курсу НБУ на день завантаження, що становить 58107,87 грн. Документи для оплати за надані послуги перевезення ФОП Ковалик Г.Р. отримано 18.01.2021 , в підтвердження чого посилається на квитанцію та трекінг відстеження поштового відправлення за №1170700725576. Відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажу не виконав, розрахунок не провів, а відтак позивач просить стягнути 58107,87 грн. заборгованості в примусовому порядку. В обґрунтування даних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 11, 509, 612, 625, 626, 627, 629, 837 ЦК України та ст. ст. 174, 193 ГПК України. 

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.07.2021 у справі №914/1587/21 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з ФОП Ковалик Г.Р. на користь ФОП Іванчука С.В. борг у сумі 58  107,87 грн. та витрати на судовий збір у сумі 2270,00 грн. 
Дане рішення мотивовано тим, що відповідачем, виходячи з положень ст. ст. 509, 526, 530, 610, 612, 629, 929, 931 ЦК України допущено порушення грошового зобов`язання з оплати вартості транспортної послуги визначеної договором , а тому вимога позивача про стягнення суми боргу в розмірі 58107,87 грн. визнана повністю обґрунтованою. 

Відповідач – Фізична особа підприємець Ковалик Галина Романівна, не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідження матеріалів та обставин справи. 
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що 28.12.2020 ТОМ «ТМ ФУДЗ» звернулося до ФОП Ковалик Г.Р. з листом , у якому просить відшкодувати збитки у розмірі 17500,00 грн. , які товариство понесло через помилку в даних автомобіля, яка нібито виникла з вини ФОП Ковалик Г.Р. і разом з тим ТОВ «ТІМ ФУДЗ» повідомило , що залишає за собою право не проводити повний розрахунок по договору-заявці №КТ20-00647 від 17.12.2020 до моменту компенсації суми 17500,00 грн. Вказує, що товарно-транспорті послуги позивачем були надані неякісно і між сторонами велися переговори стосовно сплати збитків у розмірі 17500,00 грн. позивачем порушено його зобов`язання і не оплачено завдані таким порушення збитки, а відтак вважає, що момент виникнення обов`язку у відповідача з оплати не настав. При фактичному перевезенні, як вказує скаржник виявилось, що транспортний засіб позивача, яким здійснювалось відповідне транспортування вантажу, не відповідає державному номерному знаку, який вказувався в документах, що давало право на розмитнення (фактично зазначено д.н.з. НОМЕР_1 ). Внаслідок такої помилки, неналежно виконаного зобов`язання зі сторони позивача, відповідач як експедитор зазнав збитку у розмірі 17500,00 грн., оскільки такі збитки поніс основний замовник транспортно-експедиційних послуг (ТОВ «ТІМ ФУДЗ»), який і не оплатив із вказаних підстав вказаних послуги ФОП Ковалик Г.Р. В обґрунтування даного посилається на положення ст. ст. 22, 610, 611, 1191 ЦК України ст. 224, 225 ГК України. 
Також, вказує на те, що суд першої інстанції неправомірно відхилив клопотання про відкладення розгляду справи і розглянув справу без участі відповідача і його представника , що унеможливило належний захист відповідачем своїх прав та інтересів у суді , подання професійно підготовлених заперечень стосовно позовних вимог і надання відповідних доказів на їх підтвердження , які мають важливе значення для справи. На думку скаржника це є поважною причиною для прийняття таких доказів судом апеляційної інстанції , оскільки такі існували до дати ухвалення рішення, відомі позивачу та умисно не доведені до уваги суду. Відповідно до цього просить прийняти настуні докази до матеріалів справи , які долучаються до апеляційної скарги та просить надати їм правову оцінку у сукупності, а саме: лист ТОВ «ТІМ ФУДЗ» до ФОП Ковалик Г.Р. вих. №б/н від 28.12.2020; лист ФОП Ковалик Г.Р. до ФОП Іванчук С.В. №б/н від 28.12.2020; лист ФОП Іванчук С.В. до ФОП Ковалик Г.Р. №б/н від 09.03.2021; відповідь ФОП Ковалик Г.Р. вих. №1203/01 від 12.03.2021 на лист ФОП Іванчук С.В. від 09.03.2021; претензія ФОП Іванчук С.В. до ФОП Ковалик Г.Р. вих. №25/03 від 25.03.2021; відповідь ФОП Ковалик Г.Р. на претензію ФОП Іванчук С.В. №25/03 від 25.03.2021 – лист за вих. №09/04/1 від 09.04.2021; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.02.2015 (д.н.з. НОМЕР_3 ) і скрін-шот про надсилання такого з емейлу позивача; документи, що дають право на зменшення митних платежів при розмитненні, виготовлені на д.н.з. НОМЕР_3 .
Отже, з огляду на наведене, просить, скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22.07.2021 у справі №914/1587/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю. 

Сторони належним чином повідомлені ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 про відкриття апеляційного провадження у справі №914/1587/21, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, які наявні в матеріалах справи. 
Позивач не скористався своїм правом, згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не подала суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу та матеріали справи і вважає, що у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи – підприємця Ковалик Галини Романівни на рішення Господарського суду Львівської області 22 липня 2021 року у справі №914/1587/21 належить відмовити з таких підстав.
17.12.2020 Фізичною особою – підприємцем Іванчук Сергієм Васильовичем та Фізичною особою – підприємцем Ковалик Галиною Романівною укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг, умови якого викладено у договорі-заявці №КТ20-00647.
Згідно з умовами договору, Фізична особа-підприємець Ковалик Г.М. (Відповідач, Експедитор) замовила у Позивача (Перевізник) послугу з перевезення вантажу (молочної продукції) автомобільним транспортом з Польщі в Україну, у місто Київ (з визначенням чітких адрес завантаження та розвантаження вантажу).
Позивачем виконано зазначену транспортну послугу з перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною Товарно-транспортною накладною (СМR), у якій зазначено про отримання 28.12.2020 вантажу представником (комірником) одержувача.
Згідно з умовами договору, відповідач зобов`язався здійснити оплату транспортної послуги позивача упродовж і десяти і семи операційних днів, з моменту отримання оригіналів документів, проте, оскільки 10-денний строк визначено в основних умовах Договору, а 7-денний - у додаткових, тому наявні підстави для визначення такого строку за основними умовами договору.
Позивачем 13.01.2021 надіслано відповідачу рахунок на оплату і акт (проект) від 28.12.2020 стосовно приймання-передання послуги, що підтверджується фіскальним чеком Товариства «Укрпошта».
За даними сайту товариства «Укрпошта», Відповідачем отримано вказану поштову кореспонденцію 18.01.2021, тому строк на оплату (Відповідачем) вартості транспортної послуги сплив 01.02.2021 (о 24:00).
25.03.2021 ФОП Іванчук С.В. направлено на юридичну адресу відповідача – ФОП Ковалик Г.Р. претензію на суму боргу в розмірі 58107,87 грн. У відповіді на претензію відповідач таку не визнав та вважає, що в результаті перевезення вантажу йому було спричинено збитки і він в односторонньому порядку може зменшити суму отриманих послуг та не оплачувати отримані послуги. 
Відповідачем не виконано грошового зобов`язання, що зумовило виникнення боргу у сумі 58107,87 грн., яка еквівалентна 1700 євро (на день завантаження) - вартості послуги, визначеної договором. Дана сума боргу не була спростована відповідачем належними та допустимими доказами, а відтак суд першої інстанції в рішенні від 22.07.2021 дійшов до висновку про обґрунтованість даних позовних вимог.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалася наступним. 
Згідно вимог ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини зокрема є договори (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України). 
Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 
За приписами положень ст. 174 Господарського кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). 
Статтею 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг , пов`язаних з перевезенням вантажу. 
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором. 
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, о воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обставинами справи встановлено, що 17.12.2020 між ФОП Ковалик Г.Р. та ФОП Іванчук С.В. укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг, умови якого викладено у договорі – заявці №КТ20-00647. 
Згідно вказаного договору ФОП Ковалик Г.М. (експедитор) замовила у ФОП Іванчук С.В. (перевізника) послугу з перевезення вантажу (молочної продукції) автомобільним транспортом з Польщі в Україну, у місто Київ ( з визначенням чітких адрес завантаження та розвантаження вантажу). Надання даної послуги підтверджується CMR (міжнародною товарно-транспортною накладною) та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ГР-0000186 від 28.12.2020. 
Виконання рейсу було завершено 28.12.2020, про що свідчать: рахунок-фактура №ГР-0000186 від 28.12.2020 і акт здачі прийняття робіт №ГР-0000186 від 28.12.2020. 
Згідно умов договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг №КТ20-00647 від 17.12.2020 вартість перевезення становила 1700,00 Євро по курсу НБУ на день завантаження, що становить 58107,87 грн. безготівкового розрахунку на протязі 10 банківських днів по отримані оригіналів документів.
З поданих позивачем доказів вбачається, що ним 13.01.2021 надіслано відповідачу рахунок на оплату і акт (проект) від 28.12.2020 стосовно приймання-передання послуг , що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти. Відповідачем отримано вказану поштову кореспонденцію 18.01.2021 , а тому , як вірно вказано місцевим господарським судом строк на оплату (відповідачем) вартості транспортної послуги сплив 01.02.2021. 
Відповідачем не виконано грошового зобов`язання, що відповідно зумовило виникнення боргу у сумі 58107,87 грн., яка еквівалента 1700 євро (на день замовлення) – вартості послуги визначеної договором. 
Матеріали справи на час винесення оскаржуваного рішення не містять відзиву на позов чи заперечень, щодо суми боргу з боку відповідача. 
Судовою колегією встановлено, що судом першої інстанції 09.02.2021 прийнято позовну заяву ФОП Іванчука С.В. до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначено проведення судового засідання на 08.07.2021; встановлено відповідачу 15-ти денний строк на подання (суду та позивачу) відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу 5-денний строк на подання (суду та відповідачу) відповіді на відзив; встановлено відповідачу 5-денний строк на подання (суду та позивачу) заперечень на відповідь на відзив (а.с.38-39). 
В подальшому ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.2021 викликано представника відповідача у судове засідання у справі №914/1587/21, яке відбудеться 22.07.2021 (а.с.49).
22.07.2021 в канцелярію місцевого господарського суду від представника відповідача поступило клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що Ковалик Г.Р. та адвокатом Біликом П.Б. 21.07.2021 укладено договір про надання професійних правничих послуг №1/21/07/21 і з метою належного представлення інтересів позивача адвокатові необхідно ознайомитись із матеріалами справи (а.с.55). 
У відповідності до вимог ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням нею процесуальних дій. 
З матеріалів справи вбачається , що ухвала суду від 09.06.2021 про відкриття провадження у справі відповідачем отримана 24.06.2021, а ухвала про виклик в судове засідання отримана - 14.07.2021, відтак судом першої інстанції вірно вказано, що наявним є факт невиконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків у встановлені строки, відповідно до чого правомірно відмовлено у клопотанні про відкладення розгляду справи. При цьому, слід зазначити, що відповідач мав час та можливість подати докази в спростування позовних вимог, відповідно до цього відхиляється клопотання відповідача (скаржника) про долучення додаткових доказів до справи, яке викладено в апеляційній скарзі. 
Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що основним замовником транспортно-експедиційних послуг (клієнтом) є ТОВ «Тім Фудз», і 28.12.2020 ТОВ «Тім Фудз» звернулось до ФОП Ковалик Г.Р. з листом про відшкодування збитків у розмірі 17  500,00 грн. , які товариство понесло через помилку в даних автомобіля, яка нібито виникла з вини ФОП Ковалик. 
Щодо даного судова колегія апеляційного суду зазначає, що ТОВ «Тім Фудз» не є стороною у даній справі і суд не має правових підстав давати оцінку правовідносинам відповідача з ТОВ «Тім Фудз». 
Доказів в спростування позовних вимог, як суду першої, так і апеляційної інстанції відповідачем не подано, а відтак судова колегія апеляційного суду вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 58  107,87 грн. боргу. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 22 липня 2021 року у справі №914/1587/21 з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 22 липня 2022 року у справі №914/1587/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Ковалик Галини Романівни - без задоволення.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -  
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Ковалик Галини Романівни, б/н від 16.08.2021 (вх. № місцевого суду 303/21-01 від 17.08.2021, вх. № апеляційного суду 01-05/3180/21 від 16.09.2021) – залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 22 липня 2021 у справі №914/1587/21 - без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на Фізичну особу – підприємця Ковалик Г.Р.
4.          Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України
5.          Матеріали справи №914/943/21 повернути Господарському суду Львівської області. 

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 

Суддя                                                                                          В.М. Гриців

Суддя                                                                                          О.В. Зварич