ПОСТАНОВА 
Іменем України

26 січня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 395/1707/14-ц
провадження № 22-ц/4809/299/22 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Чельник О. І., Черненка В. В.,
секретар судового засідання Антошина А. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Назаренко Юрій Володимирович,
відповідачі - Новомиргородська об`єднана територіальна громада Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , Фермерське господарство "Соколова Олександра Вікторовича",
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назаренко Юрій Володимирович, на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 року у складі головуючого судді Кавун Т. В.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
01.12.2014 ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назаренко Юрій Володимирович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградсьій області, яке замінено на правонаступника у спрних правовідносинах - Новомиргородську об`єднану територіальну громаду Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.145-146 т.6), ОСОБА_2 (а.с.61-62 т.4), Фермерського господарства " Соколова Олександра Вікторовича ", в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.79-85 т.1), просив визнати за громадянином ОСОБА_1 право оренди на земельну ділянку з кадастровим №3523886000:02:000:9025 для ведення фермерського господарства площею 43,4877 га, розташовану на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, строком на 15 років та орендною платою в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки земельної ділянки; визнати незаконним та скасувати п.1,2 Наказу головного управління Держземагенства в Кіровоградській області №11-856/14-14-СГ від 25.07.2014 року, а саме: - «1. Затвердити Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр.. ОСОБА_2 на території Новомиргородського району Петроострівська сільської ради (за межами населеного пункту»; -«2. Надати в оренду строком на 15 років гр.. ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 43,4877 га, у тому числі 43,4877 га - рілля (кадастровий номер 3523886000:02:000:9025) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення фермерського господарства (код класифікатора видів цільового призначення земель 01.02).
Крім того, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач також просив визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області №11-856/14-14-СГ від 25.07.2014 року; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 43,4877 га (кадастровий номер:3523886000:02:000:9025) укладений між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 ; визнати переважне право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3523886000:02:000:9025, для ведення фермерського господарства площею 43,4877 га, розташовану на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, строком на 15 років, та орендною платою в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовано тим, що розпорядженням Новомиргородської РДА №546-р від 04 жовтня 2012 року надано йому право на створення фермерського господарства та надано дозвіл на оренду земельної ділянки (з місцем розташування та площею, вказаною в додатках до заяви) за певних умов, а саме в разі замовлення та погодження з відповідними службами проекту щодо відведення земельної ділянки. 
На підставі наданого права позивачем було укладено відповідний договір з Державним підприємством "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з метою розробки відповідної землевпорядної документації №15596 від 01.11.2012. 
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності (землі запасу) в оренду, строком на 15 років, громадянину ОСОБА_1 , для ведення фермерського господарства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, був розроблений 08.04.2013 та поданий на погодження відповідними службами в порядку передбаченому ст. 186-1 Земельного кодексу України. 
Проект погоджено 22 квітня 2013 року (Висновок "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" №2016/01-07 від 22.04.2013 року). 
Рішенням Новомиргородської районної ради №286 від 09.08. 2013 було затверджено технічну документацію щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
Зазначає, що позивачемпроект разом із іншими необхідними документами було направлено 31.10.2014 на затвердження до ГУ Держземагенства в Кіровоградській області. 
Однак, Головне управління Держгемагенства в порушення норми ч. 6 ст. 123 ЗК України, не прийняло відповідного рішення щодо передачі позивачу в оренду земельну ділянку. 
Станом на 23.12.2014 відповіді від управління позивач не отримав. Більше того, йому стало відомо, що Головне управління Держземагенства у порушення прав позивача видало наказ №11-856/14-14-СГ від 25.07.2014, яким передано земельну ділянку в оренду іншій особі ОСОБА_2 . 

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 рокувідмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу було погоджено згідно висновку від 22.04.2013 року начальника відділу Держземагенства у Новомиргородському районі, рішенням Новомиргородської районної ради №286 від 09.08.2013 року затверджено технічну документацію щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач лише 31.10.2014 року звернувся із заявою до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області про укладення договору оренди земельної ділянки. 
При цьому, 25.07.2014 року ОСОБА_2 було вже передано в оренду спірну земельну ділянку, про що свідчить наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 25.07.2014 року № 11-856/14-14-СГ, а 20.11.2014 року укладено договір оренди землі.
Позивач не отримав рішення про надання земельної ділянки у користування та затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки, на підставі якого здійснюється передача в оренду земельної ділянки.
В той час, як ОСОБА_2 , наказом від 25.07.2017 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду спірну земельну ділянку строком на 15 років. Саме на підставі даного наказу між ГУ Держземагенства в Кіровоградській області та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі №1 від 20.11.2014 року.
Отже, договірні правовідносини виникають з моменту укладення сторонами договору оренди. Цей момент не пов`язується з моментом видання наказу про передачу в оренду земельної ділянки.
Суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області № 11-856/14-14-СГ від 25.07.2014 року прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним та скасування, відповідно, відсутні підстави для визнання договору оренди землі площею 43,4877 га (кадастровий номер:3523886000:02:000:9025) укладеним між ГУ Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 недійсним. Оскільки спірну земельну ділянку надано в оренду з дотриманням порядку її надання, в установленому законом порядку.
Крім того, суд зауважив, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), згідно приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
Лише за умови укладення договору оренди землі, строк дії якого закінчився, матиме місце порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту. В даному випадку, між позивачем та ГУ Держземагенством у Кіровоградській області жодних договірних зобов`язань не існує, а отже, права позивача не було порушено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Вказує, що 30.09.2021було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, надавши відповідну оцінку обставинам справи з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц. 
Суд в порушення норм процесуального права не взяв до уваги вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду.
Крім того, суд самостійно без будь якого клопотання позивача, змінив склад відповідачів у цій справі. 
Щодо вирішення спору по суті, позивач звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 після виконання припису розпорядження "Про надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки" розробив і погодив проектземлеустрою, вчинив дії щодо затвердження технічної документації з визначення грошової оцінки земельної ділянки,що встановлено постановою Новомиргородського районного суду від 26.11.2014 року у справі № 395/1659/14-а, тому мав законні очікування на передачу у користування спірної земельної ділянки йому, а не іншій особі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Новомиргородська міська рада Кіровоградської областяподала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Представник позивача адвокат Назаренко Ю. В. подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України. 
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Рішенням Новомиргородської районної ради від 09.08.2013 за №286 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за межами населених пунктів згідно додатку (а.с.15 т.1).
Позивачем виготовлено агротехнічний паспорт земельної ділянки № 4 на території Петроострівської сільської ради площею 43,4877 га та виготовлено технічну документацію по нормативно грошовій оцінці земельної ділянки площею 43,4877 га, наданої в оренду на 15 років ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, на підставі розпорядження голови Новомиргородської РДА від 04.10.2012 року за №546 р, та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності в оренду строком на 15 років громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградсьої області.
31.10.2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області з заявою про надання йому в оренду земельну ділянку строком на 15 років, на підставі затвердженої проектної документації та розпорядження голови Новомиргородської РДА № 546-р від 04.10.2012 року.
Головним управлінням Держземагенства здійснено реєстрацію права власності держави на земельну ділянку з кадастровим номером: 3523886000:02:000:9025, що вбачається з заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.10.2014 року.
Наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 25.07.2014 року за №11-856/14-14-СГ (а.с. 57 т. 1), затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 на території Новомиргородського району Петроострівської сільської ради та надано в оренду строком на 15 років земельну ділянку, площею 43,4877 га ( кадастровий номер: 3523886000:02:000:9025), земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення фермерського господарства.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка кадастровий номер: 3523886000:02:000:9025, площею 43,4877 га є державною власністю, власником якої є Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.58 т.1).
01.12.2014 року ОСОБА_2 подано заяву про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер: 3523886000:02:000:9025 (а.с.64 т.1).
20.11.2014 між Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі №1 (а.с.66-68 т.1), згідно умов якого, на підставі наказу ГУ Держземагенства в Кіровоградській області від 25.07.2014 року №11-856/14-14-СГ, надано в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 43,4877 га, кадастровий номер: 3523886000:02:000:9025, строком на 15 років.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомирогородського районного управління юстиції Кіровоградської області від 02.12.2014 року за № 17649472 (а.с.77 т.1), зупинена державна реєстрація іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку, кадастровий номер: 3523886000:02:000:9025, що розташована на території Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що державним реєстратором Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області 01.12.2014 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди від 20.11.2014, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21477479 від 21.05.2015 (а.с.69 т.4).
З інформації Державного земельного кадастру та відповідно до наказу ГУ Держземагенства у Кіровоградській області від 08.05.2014 року за № 11-82/14-14-СГ (а.с.98 т.4), вбачається, що на праві оренди у ОСОБА_2 перебуває у користуванні ще одна земельна ділянка з кадастровим номером: 3523886000:02:000:3311.
Постановою Верховного Суду від 03.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 17.07.2015 року зареєстрував фермерське господарство " Соколова Олександра Вікторовича " (а.с. 229-238 т. 5).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ст.ст.123, 124 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
За замовленням заінтересованої особи виконавець розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Він погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Договірні правовідносини виникають з моменту укладення сторонами договору оренди. Цей момент не пов`язується з моментом видання наказу про передання в оренду земельної ділянки. 
До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме - щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку. Звертаючись до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зацікавлена особа звертається до власника земельної ділянки - держави або територіальної громади (в особі відповідного органу) з пропозицією про укладення в майбутньому договору оренди (предмет якого на цей час точно не визначений) та про проведення переговорів з цього приводу.
У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).
Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України "Про землеустрій").
Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. 
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц, не вбачає підстав для відступу від цього висновку.
Звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням проєкту землеустрою є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою.
Затвердження проєкту землеустрою щодо відведення ділянки засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) із вибором предмета оренди - земельної ділянки, конкретизованої у проєкті землеустрою.
Таким чином, внаслідок зазначених дій майбутніми орендарем та орендодавцем погоджується одна із умов майбутнього договору - земельна ділянка, яка стане предметом оренди.
Після цього сторони укладають договір оренди, в якому сторонами погоджується вже не тільки конкретна земельна ділянка, а і всі інші умови договору. З цього моменту виникають договірні правовідносини.
Встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу погоджено висновком від 22.04.2013 начальником відділу Держземагенства у Новомиргородському районі, рішенням Новомиргородської районної ради №286 від 09.08.2013 затверджено технічну документацію щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
Позивач із заявою до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області про укладення договору оренди земельної ділянки звернувся 31.10.2014. 
Позивачу так і не було надано рішення про надання земельної ділянки у користування та затвердження проекту землеустрою щодо відведення ділянки, на підставі якого здійснюється передача в оренду земельної ділянки.
Відповідачу ОСОБА_2 25.07.2014 передано в оренду спірну земельну ділянку на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 25.07.2014 року № 11-856/14-14-СГ, а 20.11.2014 укладено договір оренди землі.
Наказом від 25.07.2017 затверджено наданий ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства та надано в оренду спірну земельну ділянку строком на 15 років. 
Між ОСОБА_1 та ГУ Держземагенства у Кіровоградській області будь які договірні відносини відсутні.
Суд правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області № 11-856/14-14-СГ від 25.07.2014 та для визнання недійсним договору оренди землі площею 43,4877 га (кадастровий номер:3523886000:02:000:9025), укладеного між ГУ Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 , оскільки спірну земельну ділянку надано в оренду останньому з дотриманням установленого законом порядку.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Безпідставними є посилання позивача на обставини, встановлені постановою Новомиргородського районного суду від 26.11.2014 року у справі № 395/1659/14-а за за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Петроострівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Єфіменко Т.М. про визнання дій сільського голови незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, якими він обгрунтовує свої доводи щодо дотримання ним порядку одержання права користування спірною земельною ділянкою, оскільки у справі, яка переглядається беруть участь інші особи, які не були учасниками тієї справи. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Назаренко Юрій Володимирович, залишити без задоволення.
Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         С. М. Єгорова

Судді                                                                О. І. Чельник

                                                                       В. В. Черненко