ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1877/22 Справа № 2-2030/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова  К. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року                                                                        м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства “УкрСиббанк”

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року

за заявою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого документа

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, –

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі – Шевченківський ВДВС) звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Заява мотивована тим, що на виконанні у Шевченківського ВДВС перебувало виконавче провадження № 52741238 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. 28.09.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, тобто станом на 24.06.2021 року вищезазначене виконавче провадження є архівним. Перевіркою матеріалів архівного провадження № 52741238 встановлено відсутність доказів про відправлення оригінала виконавчого документа на адресу стягувача, у зв`язку зі звільненням державного виконавця відібрати пояснення про місцезнаходження виконавчого документа не є можливим. Представник стягувача у своїй заяві наголошував на тому, що оригінал виконавчого документа на адресу стягувача не надходило. У зв`язку із вищевикладеним слід вважати, що вищезазначений документ було втрачено. У зв`язку з втратою виконавчого листа, заявник просив видати його дублікат.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ “УкрСиббанк”, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, – і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 року № 3-рп/2010 в справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі – Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Статтею 1 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV “Про виконавче провадження” (далі – Закон № 606-XIV, тут і надалі по тексту в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2011 року у справі № 2-2030/11) було визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Подібні положення викладено у статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі – Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів відсутності оригіналу виконавчого документу в матеріалах виконавчого провадження, так само як не надано доказів того, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не було передано оригінал виконавчого листа, або інших доказів, які свідчать саме про втрату виконавчого листа.

Також, суд прийшов до висновку про те, що видача дубліката виконавчого документа можлива лише в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а оскільки не подано заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відсутні підстави і для видачі дубліката виконавчого листа, в тому числі й з підстав недоведеності його втрати.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

У постанові від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23.06.2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20), від 04.08.2021 року у справі № 643/12637/15-ц (провадження № 61-255св21), від 03.11.2021 року у справі № 2703/490/2012 (провадження № 61-7212св.21).

Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27.01.2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

При цьому, за дотримання вказаних умов, сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документу. Натомість відсутність виконавчого документа, унеможливлює примусове виконання рішення суду.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом апеляційної інстанції установлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ “УкрСиббанк” до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов було задоволено. Звернуто стягнення на користь ПАТ “УкрСиббанк” на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 м2, житловою площею 35,5 м2, яка складається з: 1-коридору, 2-санвузла, 3-кухні, 4, 5-житлових кімнат, І-лоджії, в рахунок сплати боргу ОСОБА_2 з договору про надання споживчого кредиту № 11142504000 від 16.04.2007 року на загальну суму 530 428,27 грн., еквівалентну сумі 60 960,00 доларів США боргу з кредиту з нарахованими процентами на суму 5 743,87 доларів США і пені за час їх прострочення в сумі 141,95 доларів США, шляхом її продажу з публічних торгів з початковою ціною реалізації 642 715,00 грн. (а.с.59).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2012 року резолютивна частина рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2011 року була доповнена та зазначено, що початковою при продажу квартири АДРЕСА_1 , має бути ціна не нижчою, яка визначена судом в розмірі 642 715,00 грн. та звичайної ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яку проведено суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.120-122).

З матеріалів справи убачається, що виконавчий лист було отримано представником АТ “УкрСиббанк” – 15.02.2012 року (а.с.67).

17 січня 2013 року виконавчий лист № 2-2030/11 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження № 26-52/1010 від 16.01.2013 року був направлений для виконання до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с.197).

18 січня 2013 року заступником начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Астапенковою К.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36114500 (а.с.198-199).

25 лютого 2016 року заступником начальника Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Визвілко Т.В. було винесено постанову про повернення виконавчого листа на підставі пункту 6 частини першої статті 47 Закону України “Про виконавче провадження” (а.с.200).

27 вересня 2016 року виконавчий лист № 2-2030/2011 від 16.01.2012 року повторно був направлений для виконання до Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.201).

04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області Григорчук П.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52741238 (а.с.202).

АТ “УкрСиббанк” 27.02.2017 року за вих. № 23-4/8-190, 01.08.2017 року за вих. № 23-4/8-818, 20.05.2021 року за вих. № 25-3-307 направляло запити до Шевченківського ВДВС щодо виконання виконавчого листа № 2-2030/11 (а.с.204-208).

28 вересня 2019 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Філіповою А.В. було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України “Про виконавче провадження” у зв`язку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів у боржника не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу (а.с.203).

10 червня 2021 року АТ “УкрСиббанк” направляло скаргу до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не отримання процесуальних документів, в тому числі оригіналу виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року та в якому просило надіслати процесуальні документи поштою на адресу банку (а.с.210-211).

Листом від 25.06.2021 року № 03-2/29024/5 Шевченківський ВДВС у відповідь на скаргу АТ “УкрСиббанк”, повідомив, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС Філіповою А.А. було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України “Про виконавче провадження”, перевіркою матеріалів виконавчого провадження було встановлено відсутність доказів про відправлення оригіналу виконавчого листа № 2-2030/11 на адресу стягувача, у зв`язку зі звільненням державного виконавця Філіпової А.А., відібрати пояснення про місцезнаходження виконавчого документа не є можливим (а.с.213-214).

Вказані обставини дозволяють зробити висновок, що банк отримав виконавчий документ, виданий судом у справі № 2-2030/11, у визначений законом строк пред`явив його до виконання і органами державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження.

АТ “УкрСиббанк” в апеляційній скарзі посилалось на те, що станом на сьогоднішній день виконавчий лист № 2-2030/11, виданий 16.01.2012 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, до банку не надходив.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оригінал виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року був втрачений Шевченківським ВДВС.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV (був чинним на момент видачі виконавчого листа у справі № 2-2030/11) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, – протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи – протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV передбачалось, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, – з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Аналогічні положення містить частини четверта та п`ята статі 12 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Отже, встановивши, що виконавчий лист № 2-2030/11 був повернутий стягувачу 28.09.2019 року, колегія суддів приходить до висновку, що строк для його повторного пред`явлення до виконання відповідно до закону встановлюється у три роки, тобто до 28.09.2022 року.

Колегія суддів зазначає, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

За таких обставин, встановивши, що оригінал виконавчого листа № 2-2030/11 втрачено не з вини стягувача, судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, строк для пред`явлення виконавчого документа не пропущено, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа, а тому заява Шевченківського ВДВС підлягає задоволенню.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Частиною другою статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Шевченківського ВДВС про видачу дубліката виконавчого документа, видавши дублікат виконавчого листа № 2-2030/11 від 16.01.2012 року, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про: звернення стягнення на користь ПАТ “УкрСиббанк” (код ЄДРПОУ 09807750, м. Харків) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 м2, житловою площею 35,5 м2, яка складається з: 1-коридору, 2-санвузла, 3-кухні, 4, 5-житлових кімнат, І-лоджії, в рахунок сплати боргу ОСОБА_2 з договору про надання споживчого кредиту № 11142504000 від 16.04.2007 року на загальну суму 530 428,27 грн., еквівалентну сумі 60 960,00 доларів США боргу з кредиту з нарахованими процентами на суму 5 743,87 доларів США і пені за час їх прострочення в сумі 141,95 доларів США, шляхом її продажу з публічних торгів з початковою ціною реалізації 642 715,00 грн. Початковою, при продажу квартири АДРЕСА_1 , має бути ціна не нижчою, яка визначена судом в розмірі 642 715,00 грн. та звичайної ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яку проведено суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “УкрСиббанк” – задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2021 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого документа – задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-2030/11 від 16 січня 2012 року, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про: звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства “УкрСиббанк” (код ЄДРПОУ 09807750, м. Харків) на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,5 м2, житловою площею 35,5 м2, яка складається з: 1-коридору, 2-санвузла, 3-кухні, 4, 5-житлових кімнат, І-лоджії, в рахунок сплати боргу ОСОБА_2 з договору про надання споживчого кредиту № 11142504000 від 16 квітня 2007 року на загальну суму 530 428,27 грн., еквівалентну сумі 60 960,00 доларів США боргу з кредиту з нарахованими процентами на суму 5 743,87 доларів США і пені за час їх прострочення в сумі 141,95 доларів США, шляхом її продажу з публічних торгів з початковою ціною реалізації 642 715,00 грн. Початковою, при продажу квартири АДРЕСА_1 , має бути ціна не нижчою, яка визначена судом в розмірі 642 715,00 грн. та звичайної ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, яку проведено суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко