ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2646/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.
при секретарі судового засідання Зелецькому Р.Р.

Представники сторін:
від позивача: Семеренко С.О., ордер серії АР № 1064673 від 06.10.2021 р., адвокат;
від позивача: Стасік А.І., ордер серії АР №1064613 від 04.10.2021 р., адвокат;
від позивача: Череповський В.П., довідка АБ№1051748 від 27.06.2012 р., керівник;
від відповідача: Загорський Д.Д., ордер серії АР№1051748 від 22.06.2021 р., адвокат;
представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 (повний текст складено та підписано 04.06.2021 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Дроздова С.С., судді: Колодій Н.А., Боєва О.С.) у справі №908/2646/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33086027)
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035 м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926)
про стягнення 2 368 088 грн. 00 коп. збитків

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

До Господарського суду Запорізької області подано позов ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" до ПАТ "Азовкабель" про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) збитків у сумі 2 368 088 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 позов задоволено частково, з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Рибопереробного комплексу стягнуто 2 238 998, 62 грн. збитків та 33 584, 98 грн. судового збору; в задоволенні позовних вимог у сумі 129 089,38 грн. відмовлено; судові витрати в сумі 1 936,34 грн. покладено та позивача. 
Постановою Верховного Суду від 12.05.2020 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 по справі № 908/2646/18 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.
На новому розгляді, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" 2 368 088 грн. збитків, 35 521 грн. 32 коп. судового збору.
Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не довів відсутність своєї вини в незабезпеченні відновлення енергопостачання позивачу в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 та не надав доказів вжиття відповідачем будь-яких заходів щодо запобігання збиткам позивача.
Факт оплати позивачем послуг ФОП Крижановської О.А. та за суборенду холодильної камери підтверджується документально, і зазначені докази в розумінні норм статей 76 – 79 ГПК України є належними, допустимими. 
Судом встановлено, що заявлена сума збитків в розмірі 2368088 грн. є доведеною, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- судом не було надано належної оцінки доводам Відповідача стосовно того, що Позивач не надав доказів оприбуткування та відображення у фінансовій звітності готівкових коштів, які заявлені як витрати Позивача за спірний період, та наданим на підтвердження цих обставин доказам.
- з наданої позивачем фінансової звітності за 2016 фік вбачається, шо у рядку 1165 «грошові кошти та їх еквіваленти» відсутнє відображення оприбуткування грошових коштів, повернених Череповським В.П.. які він раніше отримав і як фінансову допомогу, і які у подальшому були використані на оплату послуг ФОП Крижановської. У фінансовій звітності за 2017 рік сума у рядку 1165;складає 229 тис грн. шо є значно менше за суму яку нібито повернув Череповський В.П. та витратив позивач на оплату послуг ФОП Крижановської.
Позивачем не було надано будь-яких доказів обліковування збитків, що стягуються у даній справі.
- судом першої інстанції не було виконано вказівку Верховного Суду, не було досліджено та надано оцінку відсутності відображення у Фінансовій звітності позивача готівкових коштів, які заявлені як витрати позивача. Також судом не було взято до уваги відсутність документів, що підтверджують обліковування позивачем збитків на позабалансовому рахунку.
- у порушення вказівок Верховного Суду судом першої інстанції взагалі не було надано якої-небудь оцінки листу Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 15.10.2019 № 66-02/26.
- відмова у призначенні експертизи перешкодила встановленню всіх обставин справи: реальності господарських взаємовідносин позивача з ФОП Крижановською, ПП «Група науково-промислових досліджень», іншими постачальниками послуг та реальності витрат (збитків позивача) на роботу дизель- генератора.
- згідно акту прийому-передачі площа камери складає 50 м. кв.. тобто це велике (великогабаритне) обладнання, демонтаж та перенесення якого є дуже складною (та може взагалі неможливою) операцією. Доказів здійснення якої не надається взагалі.
- судом першої інстанції було задоволено позовні вимоги у сумі 2 363 240,00 грн. (у частині витрат на роботу дизель-генератора), що є на 1 073 956, 67 гривень більше, ніж позивач міг заробити у даному періоді за умов відсутності необхідності сплачувати подати та при нульовій собівартості продукції.
Судом було стягнено суму збитків за чотири місяці роботи позивача, яка є на 627 540 гривень більшою за сукупний дохід ТОВ «БАРК» за 2016 та 2017 роки.
Позивач не обґрунтував наявність Збитків упущеною вигодою. Їх наявність обґрунтовано безперервною роботою дизель-генератора (існування якого взагалі ставиться відповідачем під сумнів), який забезпечував роботу незрозуміло чого, оскільки яке-небудь майно у позивача просто відсутнє. 
- витрати позивача на роботу дизель-генератора ним не обліковувалися. Зазначене разом з відсутністю відображення у Фінансовій звітності грошових коштів, отриманих від Череповського В.П. підтверджує Фіктивність усіх документів, що обґрунтовують витрати на дизель- генератор та відсутність в дійсності будь-яких збитків.
- судом першої інстанції при повторному розгляді справи було безпідставно стягнено 129 089,38 грн. витрат ТОВ «БАРК», які би позивач поніс у будь- якому разі в умовах придбання електроенергії у ПАТ «Зарпоріжжяоблеренго».
- представником позивача Череповським В.П. при розгляді справи у суді першої інстанції наголошувалося, що в основі господарської діяльності позивача у періоді за який стягуються збитки, було використання судна «Берна», яке було передане позивачу у користування від ТОВ «Почерк» на підставі договору фрахту судна СЧС «Вера» на час (тайм- чартер) № 1 від 01.01.2016 . Іншими словами, необхідність виробництва електроенергії та льоду обґрунтовується наявністю даного судна». 
Даний договір підписано як з боку володільця, так і з боку фрахтувальника однією особою - Череповським В.П.. Даний договір є нікчемним у силу прямої вказівки закону.
- позивачем не було підтверджено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами Наявність у його володінні майна, яке потребує споживання електричної енергії.
Дане обладнання знаходиться за іншою адресою, а тому позивач не міг забезпечувати її роботу дизель-генератором. Окрім того, факт використання даної камери позивачем не підтверджено доказами.
Поведінка позивача щодо споживання ним електроенергії є недобросовісної, оскільки у матеріалах справи відсутні буді-які належні докази наявності у ТОВ «БАРК» об`єктів, які було необхідно забезпечувати електричною енергією.
- надання послуг з забезпечення електроенергією не належить до повноважень морського агента.
Послуги ФОП Крижановської вартістю декілька мільйонів гривень оплачувалися ТОВ «БАРК» виключно у готівковій формі без відображення у фінансовій звітності, що поруч з іншими обставинами справи ставить під обґрунтований сумнів факт існування реальних господарських відносин між позивачем та ФОП Крижанівською.
- з актів списання товарів, оформлених ФОП Срижанівською, вбачається, що остання з метою забезпечення роботи дизель-генератора списувала отриманні на зберігання паливо та моторну оливу, що суперечить суті Договору зберігання.
Зважаючи, що паливо та Моторна олія передавалися ФОП Крижанівській на підставі видаткових накладаних та на те, що остання використовувала товар для забезпечення роботи дизель-генератора, між ФОП Крижанівською та ПП «Група науково-промислових досліджень» мали мати місце відносини поставки. Згідно з відповіді ДФС України, ПП «Група наково-промислових досліджень» не виписувала реєструвала Додаткові накладні на постачання пального, що свідчить про те. що витрати на паливо. Факт його постачання є Фіктивними та були відображені на папері без Факту їх реального здійснення з метою стягнення неіснуючих збитків з відповідача.
- між Череповським В.П., ПП «ГНПД», ФОП Крижаноської та мотористом-електриком Дячковим А.В. було укладено цивільно-правовий договір незрозумілої правової природи про надання послуг.
Згідно довідки ДПС -позивач не здійснював будь-яких виплат мотористу-електрику Дячкову А.В., який нібито безперервно вів журнал роботи дизель-генератора.
Дячков А.В. 04.11.2016 перетинав кордон коли вів журнал обліку, однак у даний день ним підписано журнал роботи генератора, що очевидно свідчить про Фіктивність зазначеного Журналу.
- Факт повернення Череповським В.П. фінансової допомоги спростовується звітністю позивача у якій відсутні дані про отримання готівки.
- з витягу з технічної літератури вбачається, що дизель-генератор може працювати не більше 72 годин поспіль. Час безперервної роботи сучасних аналогів не більше 13,5 годин. При цьому, дизель-генератор, що виробляв електрику позивачу працював декілька місяців поспіль, що є технічно неможливо.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" та Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" не надано відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк, Центральний апеляційний господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали.
10.08.2021 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 – відмовлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 06.10.2021 о 12:00 годин.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. на підставі розпорядження керівника апарату суду №3180/21 від 06.10.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.
Ухвалою суду від 06.10.2021 справу №908/2646/18 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), судді: Іванов О.Г., Антонік С.Г.
06.10.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.11.2021 на 12:00 годин.
15.11.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.12.2021 на 15:20 годин. Надано позивачу можливість подати до суду апеляційної інстанції відповідь на визначене питання.
06.12.2021 о 15:20 судове засідання не відбулося, через перебування головуючого судді Дарміна М.О. у відпустці з 24.11.2021 до 17.12.2021.
Ухвалою суду від 20.12.2021 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.01.2022 о 12:20 годин.
10.01.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2022 на 12:00 годин.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, участі представника у судовому засідання не забезпечив. Про наявність судового спору був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №4900093570702 (т.10 а.с. 232) та №4900094305492 (т.11 а.с.17). 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
13.01.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

06.12.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (в подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”) (Постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Базовий Азовський Рибопереробний комплекс” (Споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії №1149. 
01.01.2011 між Приватним акціонерним товариством “Азовкабель” (власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Базовий Азовський Рибопереробний комплекс” (споживач) укладено Договір №58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами п.1.1 якого власник мереж взяв на себе зобов`язання забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач - дотримуватися установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачувати кошти за отримані послуги, визначені пунктом 4.1.1 цього договору.
01.05.2013 між Приватним акціонерним товариством “Азовкабель” (власник мереж) та Відкритим акціонерним товариством “Запоріжжяобленерго” (користувач) був укладений договір №4-6 про спільне використання технологічних мереж, за умовами п.1.1 якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб`єктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.
11.08.2016 між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв., згідно з журналами подій лічильників, фактично було припинено продаж електричної енергії в місці її продажу.
Згідно з актом від 11.08.2016 представниками позивача було зафіксовано, що між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв. 11.08.2016 припинено продаж електроенергії в точці, визначеною договором; показники лічильників зафіксували припинення продажу електроенергії як товару та містять значення: за лічильником №1124016 показник 1420.564300 кВт., за лічильником №1125117 показник 2282.368250 кВт.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.6 цього Договору, до електричних мереж ВАТ “Запоріжжяобленерго” згідно технічних умов від 31.08.2016 №1610-2094-Бердянська-150, що є додатком №1 до цього договору, приєднується комплекс будівель та споруд (резервний ввід), який розташований за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ, Запорізька область. Замовлена до приєднання потужність у точці приєднання усього 145,0 кВт, в т.ч. існуюча 200 кВт (по основному вводу), додаткова – 145,0 кВт (по резервному вводу).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:
Предметом позов у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення збитків, завданих неправомірними діями відповідача у вигляді припинення електропостачання електроустановок позивача  у сумі 2 368 088,00 грн.
В постанові Верховного Суду від 26.01.2022 - № 914/617/21 викладено наступний правовий висновок:
4.32 Відповідно до частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
4.33 Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
4.34 Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
4.35 Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
4.36 При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
4.37 Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України.
4.38 Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
4.39 Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
4.40 Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
4.41 Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягала доведенню позивачем перед судом.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, в рішенні Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 року у справі № 908/2260/16 судом встановлено:
« … відключення позивача від електропостачання відбулось 11.08.2016 року, зазначені дії здійснені ПрАТ "Азовкабель" на підставі повідомлення від 04.08.2016 року, яке було отримане позивачем 05.08.2016 року…
…дії відповідача – 2 по припиненню 11.08.2016р. постачання електроенергії позивачу є неправомірними, оскільки за результатами судового розгляду не встановлено факту наявності підстав для вчинення вказаних дій.» 
Преюдиційні факти – це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 по справі №520/11429/17.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, – при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах – позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 по справі №916/1041/17.
Преюдиціальність – це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 26.11.2019 по справі №902/201/19, від 15.10.2019 по справі №908/1090/18).
З урахуванням вищевикладеного, встановлені місцевим господарським судом в порядку частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини визнання неправомірними дій Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" щодо відключення 11.08.2016р. позивача від електропостачання, визнаються колегією суддів такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до акту приймання – передачі майна від 06.06.2004р. (мовою оригіналу) :
« Учредитель Общества с ограниченной ответственностью «Базовый Азовский Рыбоперерабатывающий Комплекс» (далее ООО «БАРК») Общество с ограниченной ответственностью «Почерк» ( далее ООО «Почерк»), в лице заместителя директора ООО «Почерк» ОСОБА_1 , с одной стороны, и директора ООО «БАРК» Череповского Владимира Петровича, с другой стороны, составили настоящий акт приема - передачи имущества ООО «Почерк» в уставной фонд. ООО «Почерк» передаёт вновь создаваемому ООО «БАРК» следующее имущество, а именно:
Комплекс зданий и сооружений, расположенных по адресу город Бердянск, дом №1-А, общей стоимостью 900000 (девятьсот тысяч ) гривен 00 копеек…
… 2.          Имущество передаётся в оплату 40% уставного капитала ООО «БАРК» и является собственностью на основе корпоративных прав…) (т.1 а.с. 67).
Відповідно до Технічних умов приєднання, які не є стандартними до електричних мереж ВАТ "Запоріжжяобленерго" електроустановок комплексу будівель та споруд ТОВ "БАРК”: « … Місце розташування об`єкта замовника: вул. Кабельників, 1А, м. Бердянськ, Функціональне призначення об`єкта: комплекс будівель та споруд…
… Джерела електропостачання: Основне (існуюче) - ГПП 110/6 кВ ЗАТ "ПП "Азовкабель" (Ф-6)…
… Основна (існуюча) до мереж ЗАТ "ПП "Азовкабель": на наконечниках відхідного кабелю 6 кВ Ф-6 у ЗРУ 6 кВ ГПП 110/6 кВ ЗАТ "ПП "Азовкабель" (згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 13.10.2005р. - додатку до договору від 06.12.2005р. М1149)…» (т.1 а.с. 28).
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що саме комплекс будівель і споруд, розташований за адресою місто Бердянськ, вул. Корабельників будинок 1-А, загальною вартісю 900  000,00 грн, яке було передано ТОВ «Почерк» ТОВ «БАРК» за Актом приймання – передачі від 06.06.2004р. є тим рибопереробним комплексом, на який 11.08.2016р. було протиправно припинено постачання електроенергії позивачу.
Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно, доводи апеляційної скарги в частині того, що :
« 2.3.2. Щодо відсутності у ТОВ «БАРК» нерухомості, іншого майна забезпечення діяльності якого потребувало електроенергії.
Єдиним доказом наявності у володінні позивача нерухомого майна, іншого майна є акт приймання-передавання майна від ТОВ «Почерк» (том 7, арк. 26). З приводу даного .окумента» зазначаємо наступне:
По-перше, цивільне законодавство України не передбачає передачу майна іншому суб`єкту господарювання виключно на підставі акту.
По-друге, у даному документі не зазначено точних даних про майно та його хактеристик (площа, реєстраційний номер тощо), навість відсутня адреса нерухомості.
По-третє, повноваження М.В. Череповського як представника ТОВ «Почерк» не підтверджено у документі він іменується спочатку як заступник директора, потім як засновник.
По-четверте, підписи сторін нотаріально не посвідчено…
… З наведеного вище вбачається, що позивачем не було підтверджено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами наявність у його володінні майна, що потребує споживання електроенергії…
…Таким чином, поведінка позивача щодо споживання ним електроенергії є недобросовісної, оскільки у матеріалах справи відсутні буді-які належні докази наявності у ТОВ «БАРК» об`єктів, які було необхідно забезпечувати електричною ергією.
Тож, зважаючи на те, що позивачем безпідставно оплачувалися послуги з постачачання йому електроенергії, тобто електрика використовувалася незрозултіло на що, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збитками понесеними позивачем та його відключенням від електромереж…» 
відхиляються колегією суддів як такі, що зводяться до тверджень про необхідність встановлення обставин, які не входять до предмету доказування у даній справі і є такими, що спростовуються преюдиціально встановленими в межах справи № № 908/2260/16 фактами, які під час розгляду даної справи немає необхідності встановлювати знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу.
Обгрунтовуючи розмір заявлених до стягення збитків, позивач посилався на те, що правопорушення з боку ПрАТ «Азовкабель» є довго триваючим, а саме з 15 годин 00 хвилин 11.08.2016р. по 15годин 00 хвилин 10.07.2017р.. При цьому за період з 15 годин 00 хвилин 11.08.2016р. по 30.09.2016р. 15 годин 00 хвилин збитки вже стягнуто у відповідності до рішень у справах № 908/2260/16, 908/1019/17 та 908/1884/17.
Відповідно, позивач просить стягнути збитки у розмірі 2 363 240,00грн за період з 30.09.2016р. 15 годин 00 хвилин по 31.01.2017р. 15 годин 00 хвилин, пов`язані з необхідністю отриманням електроенергії від альтернативного джерела живлення, а саме дизель-генератора АД-75Т/400.
Так необхідний мінімум навантажень електроенергії за розрахунками технолога виробництва Д`ячкова А.А. становить 20 кВт, які складаються із:
- витрат на освітлення сходин, які не мають денного освітлення 2 кВт/год
- освітлення підвальних приміщень, в яких розташоване пожежне, санітарне обладнання та устаткування – 3 кВт/год;
- освітленя приміщень дизельного генератора, запасів дизельного пального, запасів дизельного маситла, аварійних акумуляторів та переключення систем живлення – 2 кВт/год;
- освітлення радіостанції та її живлення – 2 кВт/год;
- зовнішнє та внутрішнє освітлення, в тому числі підвали – 2 кВт/год;
- виробництво льоду та його зберігання – 9 кВт/год.
Для виробництва продукції та її зберігання планово необхідно 81 кВт/год (т.1 а.с. 38-39).
Позивачем на підтвердження нормативного та документального обґрунтування до таблиць навантажень та витрат електроенергії наведено відповідні посилання на положення діючого законодавства (т.1 а.с. 40-45) та технічні вимоги Проекту 1677-1-ЭО (т.3 а.с. 9-23).
Відзив на позовну заяву (т. 4 а.с. 6-12), доповнення до відзиву на позовну заяву (т. 4 а.с. 153-157) відповідача по справі не містять заперечень щодо використання позивачем в таблиці навантажень (т.1 а.с. 38-39) нормативного та документального обґрунтування положень діючого законодавства (т.1 а.с. 40-45) та технічних вимог Проекту 1677-1-ЭО (т.3 а.с. 9-23) при розрахунках необхідного мінімуму навантажень електроенергії у розмірі 20 кВт та обґрунтованих контррозрахунків такого навантаження, які б на думку відповідача відповідало виконанню позивачем вимог техніки безпеки, безпеки санітарно-епідеміологічного стану території та приміщень, а також збереження цілісного майнового комплексу ТОВ «БАРК» в належному стані.
Відповідно до акту від 04.10.2016р. складенному за участі представника ТОВ «БАРК» Череповського В.П. та представника Громадської організації (назва мовою оригіналу) «Запорожская региональная ассоциация рыбопромышленников, арендаторов и собственников земли «Приазовья» Науменко А.В., Псел А.Н. складенному на виконання листа ПрАТ «Азовкабель» № 1690 від 03.10.2016р., ТОВ « БАРК»  отримує електроживлення від дизельного генератора 1Д6 150 к.с., потужністю 25 кВт, задля виконання вимог Законодавства України щодо техніки безпеки, безпеки санітарно-епідеміологічного стану території та приміщень, а також збереження цілісного майнового комплексу, який знаходиться за адресою вул. Корабельщиков 1-А м.Бердянськ (т.1 а.с.98).
Із внесенням 17.10.2019 змін до Господарського процесуального кодексу України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленим, що надані позивачем докази необхідності отримання мінімального об`єму електроенергії 20 кВт/год  для забезпечення утримання приміщення та установок рибопереробного комплексу по вул. Корабельна 1 А міста Бердянська в належному, з точки зору техніки безпеки, безпеки санітарно-епідеміологічного стану території та приміщень, а також збереження цілісного майнового комплексу стані є більш вірогідними, ніж заперечення відповідача, які не підтвердженні належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що діяльність позивача в періодах, за які ним стягуються збитки не підпадає під зазначене (ст.42 ГК України) визначення підприємства і була спрямована на документування збитків з метою подальшого їх стягнення з відповідача для безпідставного збагачення за рахунок останього. Позицію ТОВ «БАРК» побудовано на тому, що опідприємство продовжувало очевидно збиткову діяльність, яка не має нічого спільного з підприємництвом, з метою подальшого цілеспрямованого стягнення отриманих збитків з ПрАТ «Азовкабель». Таким чином, навіть в умовах відсутності необхідності сплати податків та нульовій собівартості продукції позивач разом за 2016 та 2017 рік заробив би не більше ніж 1 735 700 гривень! Навіть виходячи із загального доходу ТОВ «БАРК» за 2016 та 2017 роки, дохід позивача на місяць склав би не більше 1 735 700 гривень / 24 місяців = 72 320.83 гривень / місяць. З 30.09.2016 по 31.01.2017 дохід би склав 289 283,33 гривень. Судом першої інстанції було задоволено протиправні вимоги у сумі 2 363 240,00 грн. (у частині витрат на роботу дизель-генератора), що є на 2 073 956, 67 гривень більше, ніж позивач міг заробити у даному періоді за умов відсутності необхідності сплачувати податки та при нульовій собівартості продукції. Таким чином, судом було стягнено суму збитків за чотири місяці роботи позивача, яка є на 627 540 гривень більшою за сукупний дохід ТОВ «БАРК» за 2016 та 2017 роки. При цьому, позивач не обґрунтував наявність збитків упущеною вигодою. Їх наявність обґрунтовано безперервною роботою дизель-генератора (існування якого взагалі ставиться відповідачем під сумнів), який забезпечував роботу незрозуміло чого, оскільки яке-небудь майно у позивача просто відсутнє, відхиляються колегією суддів з огляду на те, що саме протиправне відключення здійснено відповідачем від електроживлення і стало причиною, яка зумовила пошук альтернативних джерел живлення позивачем задля забезпечення дотримання вимог діючого законодавства та Проекту 1677-1-ЭО і, відповідно, утримання приміщення та установок рибопереробного комплексу по вул. Корабельна 1 А міста Бердянська в належному, з точки зору техніки безпеки, безпеки санітарно-епідеміологічного стану території та приміщень, а також з метою збереження цілісного майнового комплексу стані. Питання про здійснення підприємницької діяльності з переробки риби в період з 30.09.2016р. 15 годин 00 хвилин по 31.01.2017р. 15 годин 00 хвилин позивачем в межах даної справи не підіймалося.
З вищезазначених підстав, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги, викладені у розділі « 2.3.1. Щодо договору фрахту судна». 
Доводи апеляційної скарги « … Відповідач заперечує проти позову у повному обсязі. Наголошуємо, що на думку повідача усі документи, якими позивач обґрунтовує позов є фіктивними, а позов спрямований на безпідставне збагачення ТОВ «БАРК».
У будь-якому разі вважаємо, що суми грошових коштів, стягнені судом першої інстанції частині, що перевищують доходи позивача у періоді за які ним стягуються збитки є безпідставним збагаченням позивача, оскільки виходячи з фінансової звітності останнього, а саме з розміру доходів товариства ТОВ «БАРК» не отримало би дані кошти навіть за умови нульової собівартості продукції та відсутності податків.
Окрім того, наголошуємо, що відповідно До звітів про фінансовий результат, у графі «Разом витрати» відображено, що загальна сума витрат позивача у 2016 році склала 1 206 100 гривень, у 2017 році - 526 500 гривень, разом - 1 732 600 гривень.
Тобто загальна сума витрат позивача, включаючи собівартість продукції та податки, інші витрати склала 1 732 600 гривень, що є 630 640 гривень менше за суму збитків, що були стягнені судом першої інстанції за 4 місяці використання дизель-генератора…» відхиляються колегією суддів як такі, що носять характер «argumentum ad infinitum» (укр. аргумент до нескінченності) і спростовуються вищенаведеними висновками колегії суддів апеляційного господарського суду .
Колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення у справі № 908/2646/18 ухвалене судом першої інстанці без урахування висновків щодо застосування норм правау подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 20.12.2019р. у справі № 916/2740/17, оскільки судом встановлені фактичні обставини, що формують зміст правовідносин є різними, суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.
Відповідно до вказівок, які містяться в пункті 32 Постанови Верховного Суду від  12 травня 2020 року, якою справу № 908/2646/18 передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області :
«…Товариство при поданні апеляційної скарги просило суд апеляційної інстанції для встановлення реальних витрат Позивача в заявлених обсягах долучити до матеріалів справи адвокатський запит та лист Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" від 15.10.2019 № 66-02/26 та визначити поважними причини неподання згаданих доказів до суду першої інстанції з зазначенням мотивів їх неподання до суду першої інстанції. Проте судом апеляційної інстанції дане клопотання Відповідача не розглянуто та йому не надано жодної оцінки.» 
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ПрАТ «Азовкабель» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019р. по справі № 908/2646/18 : 
«… Просимо долучити до матеріалів справи в якості доказів адвокатський запит від 04.10.2019 року адвоката Лозового О.А. та відповідь на адвокатський запит НТУ «ХПІ» від 15.10.2019 № 66-02/26 з додатком. У відповіді на адвокатський запит наведено основоположні методики розрахунку витрат дизельного пального та оливи моторної, виходячи з принципу роботи дизель-генераторів, що має бути обов`язково враховане при визначенні розміру збитків. Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем надавались усні пояснення, аналогічні викладеним у відповіді на адвокатський запит, але судом вони враховані не були. Саме ця обставина стала підставою для отримання письмової відповіді спеціалістів в цій сфері на адвокатський запит…» 
Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже умовою прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів у справі на стадії апеляційного розгляду справи є надання учасником справи доказів неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Адвокатський запит на ім`я проректора з наукової роботи Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 04.10.2019р., відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції, отримано адресатом 07.10.2019р., тобто через десять днів після проголошення місцевим господарським судом рішення по справі.
У відповідь на цей запит,  Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», адвокату Лозовському О.А. 15.10.2019р. надано запитувану інформацію по поставленим питанням викладену у додатку на трьох аркушах. Тобто, для надання відповіді вищому навчальному закладу знадобилося лише тиждень.
Відзив на позовну заяву від 22.01.2019р. отримано місцевим господарським судом 23.01.2019р.. 
До подання позову у даній справі, в трьох судових процесах у справах № 908/2260/16, 908/1019/17 та 908/1884/17. з тотожними позовними приймав участь в якості відповідача ПрАТ «Азовкабель».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що відповідач мав достатньо часу для звернення до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» під час розгляду справи в суді першої інстанції і не надав доказів   неможливості подання до суду першої інстанції нових доказів (т. 7 а.с. 153-165) з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Відповідні докази не приймаються до уваги колегією суддів, як такі , що не могли бути предметом дослідження у суді першої інстанції.
Відповідно, доводи апеляційної скарги в частині того, що: « При роботі у режимі потужності 20 кВт відповідно до даних, зазначених у листі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 15.10.2019р. дизель-генератор мав споживати не більше 12,42 кг/год палива (27 кг/год*1,46). Таким чином витрати позивача на паливо є завищеними більш  ніж вдвічі.» відхиляються колегією суддів як такі, що не підтверджені належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами.
У відповідності до вимог частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, позивач в судовому засіданні визнав факт, що в період з 30.09.2016р. по 31.01.2017р. в приміщеннях рибопереробного комплексу риба не знаходилась.
Відповідна обставина прийнята колегією суддів до уваги як така, що не потребує доказування.
Колегія суддів констатує, що заявлена потужність 20кВт/годину, відповідно до вищенаведених розрахунків технолога виробництва (т.1 а.с. 38-39), підтверджена вимогами діючого законодавства (т.1 а.с. 40-45) та відповідає Проекту 1677-1-ЭО (т.3 а.с. 9-23) була необхідна позивачу не для використання холодильної камери для зберігання рибної продукції, а для забезпечення виконання норм техніки безпеки, безпеки санітарно-епідеміологічного стану території та приміщень, а також збереження цілісного майнового комплексу.
Відповідно до (мовою оригіналу) «Журналу работы и произведенной электрической эенерги дизельным генератором марки 1Д6 150 к.с. № 8911 и 425 по адресу: ул.Корабельщиков, 1-А, г.Бердянск, Запорожской область» в період 30.09.2016р. – 30.11.2016р. (т.1 а.с. 107-139), 01.12.2016р.-31.12.2016р. (т.4 а.с. 92-110) та 01.01.2017р.-31.01.2017р. (т. 5 а.с. 11-26) генератором вироблялася електрична енергія 
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачем не надано доказів можливості забезпечення живлення об`єкту електроенергії 20 кВт/год  для забезпечення утримання приміщення та установок рибопереробного комплексу по вул. Корабельна 1 А міста Бердянська за допомогою інших джерел  живлення.
Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Оскільки відзив на позовну заяву (т. 4 а.с. 6-12), доповнення до відзиву на позовну заяву (т. 4 а.с. 153-157) не містить вказівки на незгоду відповідача з обставинами, щодо можливої сплати позивачем витрат на отримання електроенергії за тарифом 2, 1864733 грн  у випадку отримання електроенергії від електромереж ПАТ «Запоріжжяобленерго», доводи апеляційної скарги в частині того, що: «… виходячи з середнього тарифу на споживання електричної енергії (2,1864733 грн.) за спірний період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 (123 повних дні, враховуючи години роботи), враховуючи, що обсяг споживання електричної енергії позивачем становив 20 кВт на годину, позивач мав би сплатити ПАТ «Запоріжжяобленерго» таку вартість електричної енергії: 20 кВт/год. х 24 год. х 123 дні х 2,1864733 грн. =129 089,38 грн.
Позивач оплатив агенту послуги за фактичну роботу дизельного генератора відповідно до калькуляцій та актів приймання-передачі наданих послуг. Саме ці витрати позивач пред`явив до стягнення в даному позові. Тобто позивач самостійно не зменшив розмір збитків на суму 129089,38 грн., яка була би сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді...
… судом першої інстанції при повторному розгляді справи було безпідставно стягнено 129 089,38 грн. витрат ТОВ «БАРК», які би позивач поніс у будь-якому разі в умовах придбання електроенергії у ПАТ «Запоріжжяоблеренго»…» , не приймаються до уваги колегією суддів, як такі, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції з причин, які залежали виключно від відповідача.
Відповідно до формуляра ДГУ 018 ФО дизель – генератора АД-75Т/400 (мовою оригіналу)
« 7. Удельный расход топлива на режиме номинальной мощности, кг/ч 27
8. Удельный расход масла на угар на режиме номинальной мощности, кг/ч не более 5,7» (т.1 а.с.100-101)
09.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (Замовник) уклало із Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А. (Виконавець) Договір №89 про надання комплексу послуг, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язаний надати замовнику комплекс послуг з інформаційного супроводу для забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу, розташованого за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ; вивчити повний цикл процесу із забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу в умовах повного припинення подачі електричної енергії; надання усних і письмових рекомендацій; сприяння при впровадженні рекомендацій та контроль за їх виконанням під час робіт при наданні послуг наданими автомобілями, дизельним генератором, спецперсоналом; надання та пошук іншої супутньої інформації, пов`язаної з виконанням даного договору, альтеративних джерел живлення.
За умовами пунктів 1.2, 1.3 Договору №89 від 09.08.2016 виконавець є агентом замовника (посередником з організаційних питань) у відносинах з контрагентами щодо надання всіх необхідних додаткових послуг: транспортних послуг; послуг з надання та експлуатації аварійного дизельного генератора тощо, в тому числі оплата послуг грошима виконавця або замовника. Замовник зобов`язується оплатити послуги виконавця згідно з узгодженими тарифами та виставленими актами виконаних робіт.
Згідно з п.п. 2.2, 2.4 Договору остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється за кожні десять календарних днів роботи після підписання акта виконаних робіт, протягом п`яти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця. Днем оплати вважається день зарахування коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця.
Додатковою угодою від 11.08.2016 до Договору №89 про надання комплексу послуг сторони погодили, що відповідно до п. 1.1 цього договору в комплекс послуг, що надаються виконавцем, можуть входити роботи, які виконуються безпосередньо силами самого виконавця, в тому числі перевезення автотранспортом, надання власного дизельного генератора тощо.
В мотивувальний частині рішення місцевого господарського суду від 25.10.2016р. у справі № 908/2260/16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62458811), з висновками якого погодився ВГСУ в своїй постанові від10.05.2017 року встановлені наступні преюдиційні факти : « Наявність збитків у заявленій сумі позивач підтверджує  договором на отримання послуг від 09.08.2016р. №89 та додатковою угодою до нього від 11.08.2016р. , який позивач уклав з ФОП ОСОБА_4 О,А , калькуляцією до зазначеного договору,  актами приймання передачі робіт №1 від 15.08.2016р. та №2 від 20.08.2016р. на загальну суму 219 396грн., видатковою накладною №РH-0000002 від 12.08.2016р. на відповідальне зберігання  150000кг запалетованої  рибної продукції, актами списання  товарів  ( а саме дизельне паливо та олія моторна) № 1 від 15.08.2016р. №4 від 20.08.2016р., довідкою про залучення осіб  для проведення робіт по підготовці риби до транспортування та її транспортування,  квитанції до прибуткових касових ордерів  про перерахування позивачем на користь ФОП ОСОБА_5  219396.грн. Зазначені докази оглянуті в оригіналах в судових засіданнях та належним чином засвідчені копії залучені до матеріалів справи.
Так, зокрема, з наданих актів приймання передачі робіт  №1 від 15.08.2016р. , №2 від 20.08.2016р. судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4А (виконавець) надала ТОВ «БАРК» (Замовник)  комплекс послуг, повязаних з забезпеченням безперебійної роботи  рибопереробного комплексу  по вул. Кабельна 1а в м.Бердянську, за період з 09.08.2016р по 20.08.2016р.: а саме, підготовка рибної продукції до транспортування на інші  холодильники, транспортування на інші холодильники, обслуговування та робота дизельного генератора , а всього за двома актами на загальну суму 219396грн.
Фактичне перерахування коштів позивачем за виконання вищезазначених робіт підтверджується Звітами про використання коштів під звіт ТОВ БАКР: №15 від 11.08.2016р.,№16 від 16.08.2016р., №17 від 19.08.2016р.№ 18 від 22.08.2016р. №24 від 24.08.2016р.,  №24 від 29.08.2016р. № від 01.09.2016р. №24 від 07.09.2016р., видатковими касовими ордерами ТОВ «БАРК» від 09.08.2016р., 10.08.2016р., 15.08.2016р., 19.08.2016р., 22.08.2016р., 25.08.2016р.,  30.08.2016р., 05.09.2016р., квитанціями до прибуткових касових ордерів на загальну суму 219396грн. ( засвідчені копії містяться в матеріалах справи)» 
В мотивувальний частині рішення місцевого господарського суду від 11.07.2017р. у справі №  908/1019/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/67834317), з висновками якого погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 20.02.2018р. встановлені наступні преюдиційні факти :
« …Матеріали справи свідчать, що в даній справі позивачем заявлені до стягнення реальні збитки у розмірі 498495,79 грн., за інший період, ніж в рамках справи № 908/2260/16, а саме за період з 15 год. 00 хв. 20.08.2016 року по 15 год. 00 хв. 06.09.2016 року.
При цьому зі змісту позовної заяви вбачається, що збитки заявлені позивачем до стягнення в тому числі і за договором про надання комплексу послуг № 89 від 09.08.2016 року, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_5, а саме в сумі 297178,00 грн.
Так, підписаним між позивачем та ФОП ОСОБА_7 актом № 5 приймання-передачі робіт з надання послуг від 06.09.2016 року до договору № 89 від 09.08.2016 року (том 1, а.с. 74), підтверджується надання ФОП ОСОБА_7 з 15 год. 00 хв. 20.08.2016 року по 15 год. 00 хв. 05.09.2016 року позивачу комплексу послуг, повязаних із забезпеченням безперебійної роботи  рибопереробного комплексу  по вул. Кабельників 1а в м. Бердянську на суму 297178,00 грн., а саме: обслуговування та робота дизельного генератора. Вартість наданих послуг також підтверджується калькуляцією № 2 до договору № 89 від 09.08.2016 року вартості комплексу послуг (том 1, а.с. 73).
Фактичне перерахування коштів позивачем за виконання вищезазначених робіт підтверджується Звітами про використання коштів під звіт ТОВ «БАРК»…
…За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний комплекс про стягнення з Приватного акціонерного товариства Азовкабель суми збитків в розмірі 498495,79 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Твердження відповідача про те, що позивачем не доведений причинно-наслідковий зв`язок відключення його від електроенергії та заподіяння йому шкоди у вигляді заявлених збитків судом не приймаються, оскільки протиправна поведінка, наявність збитків, причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками, а також вина ОСОБА_4 «Азовкабель» як елементи господарського правопорушення вже доведені ТОВ «БАРК» та встановлені судом у рішенні від 25.10.2016 року у справі № 908/2260/16, яке набрало законної сили.» 
В мотивувальний частині постанови Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 908/1884/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76651637) з висновками якого погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 31.01.2019р. в своїй постанові від 10.05.2017 року встановлені наступні преюдиційні факти :
« … факт завдання позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача реальних збитків, які були понесені позивачем за договором на отримання комплексу послуг від 09.08.2016р. №89, укладеним з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10А, вже досліджувався під час розгляду справ №908/2260/16 та №908/1019/17.
З огляду на зазначене судова колегія зазначає, що протиправна поведінка відповідача, яка полягає у вчиненні останнім неправомірних дій щодо припинення з 11.08.2016р. постачання електроенергії позивачу, наявність збитків, причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, а також вина відповідача, як елементи господарського правопорушення, вже встановлені судом у рішенні від 25.10.2016р. у справі №908/2260/16 та у рішенні від 11.07.2017р. у справі №908/1019/17, а тому згідно ч.4 ст.75 ГПК України такі обставини не підлягають повторному доказуванню…
… судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, дійшла висновку про доведеність позивачем факту завдання йому збитків за обслуговування та роботу дизельного генератора в межах вищевказаного періоду. Так, наявність збитків по названій позиції підтверджена сукупністю доказів, які є аналогічним тим, що були надані на підтвердження правомірності позовних вимог у межах справ №908/2260/16 та №908/1019/17, а саме: договором на отримання послуг від 09.08.2016р. №89 та додатковою угодою до нього від 11.08.2016р., який позивач уклав з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10; калькуляцією №6 до зазначеного договору за спірний період; актом приймання передачі робіт по наданню комплексу послуг №6 від 30.09.2016р. на суму 413506,00грн.; актом списання товарів (а саме дизельне паливо, вода та олія моторна) №3 від 30.09.2016р.; квитанції до прибуткових касових ордерів про перерахування позивачем на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 413506,00грн.
Зокрема, з наданого акту приймання передачі робіт по наданню комплексу послуг №6 від 30.09.2016р. вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_10А (виконавець) надала Товариству з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний комплекс (замовник) комплекс послуг, повязаних з обслуговуванням та роботою дизельного генератора на суму 413506,00грн. Фактичне перерахування коштів позивачем за виконання вищезазначених робіт підтверджується Звітами про використання коштів під звіт Товариством з обмеженою відповідальністю Базовий Азовський Рибопереробний комплекс, видатковими касовими ордерами підприємства позивача, квитанціями до прибуткових касових ордерів на загальну суму 413 506,00грн…» 
З урахуванням того, що позовні вимоги в частині стягнення 2 363 240,00грн, обґрунтовуються необхідністю отриманням електроенергії від альтернативного джерела живлення, а саме дизель-генератора АД-75Т/400, обслуговування та роботу якого, в свою чергу, забезпечувала ФОП Крижановською О.А. на виконання Договору №89 від 09.08.2016р., керуючись положеннями частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, враховуючи вищевикладені преюдиційні факти, встановлені рішеннями у справах №908/2260/16, №908/1019/17 та  № 908/1884/17, вважає доведеним факт завдання збитків у розмірі у розмірі 2 363 240,00грн за період з 30.09.2016р. 15 годин 00 хвилин по 31.01.2017р. 15 годин 00 хвилин  за обслуговування та роботу дизельного генератора  АД-75Т/400. в межах вищевказаного періоду. Наявність збитків по названій позиції підтверджена сукупністю доказів, які є аналогічним тим, що були надані на підтвердження правомірності позовних вимог у межах справ №908/2260/16 ,№908/1019/17 та № 908/1884/17 а саме: договором на отримання послуг від 09.08.2016р. №89 та додатковою угодою до нього від 11.08.2016р., який позивач уклав з Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А.; калькуляціями до зазначеного договору за спірний період: 
№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);
№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);
№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 31.12.2016);
№10 від 31.12.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).
актами приймання-передачі робіт із надання комплексу послуг:
№7 від 31.10.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);
№8 від 30.11.2016 з урахуванням звіту агента на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);
№9 від 30.12.2016 на суму 576361,94 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 30.12.2016);
№10 від 31.12.2016 на суму 19212,06 грн. (за період з 15-00 год. 30.12.2016 по 15-00 год. 31.12.2106);
№11 від 31.01.2017 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).
дисбурсменськими рахунками:
№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);
№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);
№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).
№10 від 30.12.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).
Доводи апеляційної скарги викладені в розділах 2.3.3 «Щодо діяльності ФОП Крижанівської» , 2.3.4 «Щодо фіктивності операцій придбання дизпалива» , 2.3.5 « Щодо фіктивності журналу обліку роботи генератора» , 2.3.7 « Щодо технічної неможливості безперервної роботи дизель – генератора протягом декількох місяців» апеляційної скарги, визнаються колегією суддів такими, що спрямовані на повторний перегляд одного й того ж питання між тими ж сторонами, яке вже вирішено в межах справ №908/2260/16 ,№908/1019/17 та № 908/1884/17. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у вищезазначених рішеннях і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
На підтвердження факту оплати послуг ФОП Крижановської О.А. із забезпечення безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м.Бердянськ Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надано квитанції до прибуткового касового ордеру ФОП Крижановської О.А. про прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 в загальній сумі 2 363 240,00 грн.
Сума понесених ТОВ «БАРК» та не відшкодованих ПрАТ «Азовкабель» збитків, спричинених одноособовим зупиненням відповідачем виконання обов`язків за Договором з забезпечення можливості передачі електроенергії ПАТ «Зпоріжжяобленерго» до ТОВ «БАРК» (порушення з вини 3-ї особи) рахується у дебеті рахунку 07 субрахунок 072, а саме 7454243,38 грн. у тому числі сума 2358430,00 грн. згідно з Актів здачі-приймання робіт по наданню комплексу послуг: №9 від 30.12.2016 року у суму 576361,94 грн., №7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., № 11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 року на суму 19212,06 грн.
Сальдо за Дебетом рахунку 07 на кінець 2016 року, початок 2017 року та кінець 2017 року рахується та записана сумою Дебіторської заборгованості ПрАТ «Азовкабель» перед ТОВ БАРК. Відповідно за кредитом рахунку 716 рахується: станом на 31.12.2016 року сума 3030278,00 грн. та станом на 31.12.2017 сума 7454243,38 грн., у тому числі 2358430 грн. сума збитків по справі №908/2646/18.
Накопичена інформація про наявність непередбачених (потенційних) активів та непередбачених (потенційних) зобов`язань, а саме сума понесених збитків, які належать до відшкодування та очікують рішення суду.
Паралельно проведено рух коштів по рахункам бухгалтерського обліку: Згідно з п. 22 П(С)БО 11 «Зобов`язання», по кожному виду непередбачених зобов`язань у примітках до фінансової звітності наводиться така інформація: стислий опис зобов`язання і його сума; невизначеність стосовно суми чи строку погашення; сума очікуваного погашення зобов`язання іншою стороною, записано за Кредитом рахунку 04 (субрахунку 042) відповідно до первинних документів у тому числі сума 2358430,00 грн. згідно з Актів здачі-приймання робіт по наданню комплексу послуг: №9 від 30.12.2016 року у сумі 576361,94 грн., №7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., №11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 броку на суму 19212,06 грн.
Сальдо за Кредитом рахунку 04 на кінець 2016 року - 5586887,91 грн., на початок 2017 року та кінець 2017 року 6976572,29 грн. рахується та записана сумою понесених ТОВ «БАРК» збитків, спричинених зупинення ПрАТ «Азовкабель» подачі електроенергії.
Щодо відображення руху коштів по рахункам бухгалтерського обліку: видані працівникам кошти у безвідсоткові позики рахуються у на рахунку 377/1 (Сальдо за Дебетом рахунку). Повернення працівниками позики у касу підприємства відображаються за бухгалтерським обліком з одночасним записом за кредитом рахунку 377/1 та дебетом рахунку 30 «Готівка»: субрахунок 301: у сумі 1717053,67 грн. за 2016 рік та 3903680,00 грн. за 2017 рік, у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.
За дебетом рахунку 301 також відображені суми отриманої готівки від реалізації власновиробленої продукції з одночасним записом у кредиті рахунку 63, що також відображено у балансі відповідно по роках 2016- 934000,00 грн. та 2017 - 266466,00 грн., яка також була видана у підзвіт працівнику, що також вплинуло на суму оборотів за період та сальдо по рахунку на кінець та початок періоду.
Видача підзвітних коштів з каси відображається за бухгалтерським обліком з одночасним записом за кредитом рахунку 301 та дебетом рахунку 37 субрахунок 371 у сумі відповідно за 2016 рік 1717053,67 грн. та 2017 рік - 3032378,00 грн., у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.
Передача підзвітною особою ТОВ «БАРК» коштів морському агенту ФОП Крижановська О.А. відображена у бухгалтерському обліку з одночасним записом за кредитом рахунку 37 субрахунок 377/1 та дебетом рахунку 37 субрахунок 377/2, у тому числі 2358430 грн. сума по справі №908/2646/18.
Отримання комплексу послуг та проведення у бухгалтерському обліку первинних документів, а саме актів здачі-приймання робіт по виконанню комплексу послуг відображається одночасним записом за дебет рахунку 97 «Інші витрати діяльності» та кредитом рахунку 37 субрахунок 377/2, у тому числі акти: № 9 від 30.12.2016 року у сумі 576361,94 грн., № 7 від 31.10.2016 року у сумі 595574,00 грн., № 8 від 30.11.2016 року у сумі 571708,00 грн., №11 від 31.01.2017 року у сумі 595574,00 грн., № 10 від 31.12.2016 року на суму 19212,06 грн.
У кінці року проведено «Закриття періоду» та визначення фінансового результату з одночасним записом за кредитом рахунку 97 та дебетом рахунку 791.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Понесені витрати та збитки позивача відображені у бухгалтерському обліку підприємства, про що свідчіть рух цих коштів та запис у регістрах бухгалтерського обліку відповідно до первинних документів: касових прибуткових та видаткових ордерах, авансових звітах, актах виконаних робіт, договорах, тобто у документах які визначені діючим законодавством.
При складанні фінансової звітності, яка подається до фіскальних та статистичних органів позивачем були відображені витрати пропорційно до отриманих доходів для нарахування та сплати податку на прибуток до бюджету України. Сума витрат понесена позивачем на забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу рахується по кредиту рахунку 04, по кредиту рахунку 716, по дебету рахунку 07 та буде відображені у податкової звітності, як інший дохід та понесені з ним витрати лише після отримання коштів від ПрАТ «Азовкабель».
ТОВ «БАРК» отримано доход від продажу товарів послуг у 2008 - 2010 pp. у розмірі від 5 до 11 мільйонів грн. щорічно.
Документи, що підтверджують рух коштів:
1. декларація з податку на прибуток підприємства за 2008 рік - дохід 5 255 201 грн.
2. декларація з податку на прибуток підприємства за 2010 рік - дохід 11159229 грн.
З кошів, отриманих ТОВ «БАРК від реалізації товарів, послуг виділено безвідсоткового займу ОСОБА_2 у розмірі 4 000 000, 00 грн. та ОСОБА_1 у розмірі 1 300 000,00, які видано з каси ТОВ «БАРК». Що підтверджується у оборотньо - сальдовій відомості. Сальдо по рахунку 377/1 на початок 2016р.
Документи, що підтверджують рух коштів:
1. Договір позики від 01.01.2008 р. з ОСОБА_1 на 1 300 000,00 грн.
2. Договір позики від 01.01.2010р. з ОСОБА_2 на 4 000 000,00 грн.
3. Оборотньо - сальдова відомість за 2016 рік.
Для забезпечення безперебійної роботи ТОВ «БАРК» Череповеьким В.ГТ та ОСОБА_1 було повернуто у касу підприємства ТОВ «Карк» отримані у заїм кошти. Рух по рахункам бухгалтерського обліку відображено у обороно - сальдової відомості за 2016- 2017 pp. (Кт 377/1- Дт 301 «каса»).
Документи, що підтверджують рух коштів: листи касової книги ТОВ «БАРК».
Повернуті у касу ТОВ «БАРК» кошти видані працівнику ОСОБА_2 у підзвіт як вимушені витрати на оплату послуг із забезпечення безперебійного електроживлення. Рух по рахункам бухгалтерського обліку відображено у обороно - сальдової відомості за 2016- 2017 pp. (Дт 301- Кт 371).
Документи, що підтверджують рух коштів:
видаткові касові ордера на суму 595574,00: (акт Ла7 від 31.10.2016)
№88 від 18.11.16 на суму 30000,00 №94 від 03.12.16 на суму 30000.00 №89 від 19.11.16 її а суму 30000,00 №91 від 24.11.16 на суму 30000,00 №92 від 27.11.16 на суму 30000,00 №95 від 06.12.16 на суму 30000,00 №93 від 30.11.16 на суму 30000,00 №96 від 09.12.16 па суму №97 від 12.12.16 на суму 30000,00 №98 від 15.12.16 на суму 30000,00 №99 від 18.12.16 на суму 30000,00 №100 від 21.12.16 на суму 30000,00 №101 від 24.12.16 на суму 30000,00 №103 від 30.12.16 на суму 30000,00 №102 від 27.12.16 на суму 30000,00№1 від 03.01.17 на суму 30000,00 №2 від 06.01.17 на суму 30000,00 №3 від 09.01.17 на суму 30000,00 №4 від 12.01.17 на суму 30000,00 №5 від 15.01.17 на суму 25574,00
видаткові касові ордера на суму 571708,00: (акт №8 від 30.11.2016)
№6 від 18.01.17 на суму 30000,00; №7 від 21.01.17 на суму 3 0000,00 №8 від 24.01.17 на суму 30000,00 №10 від 30.01.17 на суму 30000,00 №9 від 27.01.17 па суму 30000,00 №11 від 02.02.17 на суму 30000,00 №12 від 05.02.17 па суму 30000,00 №13 від 08.02.17 на суму 30000,00 № 14 від 11.02.17 на суму 30000,00 №14/1 від 14.02.17 на суму 30000,00 №15/1 від 17.02.17 на суму 30000,00 №16/1від 20.02.17 на суму 30000,00 №17/1 від 23.02.17 на суму 30000,00 №18/1 від 26.02.17 на суму 30000,00 №12 від 04.03.17 на суму 30000,00 №1012 від 01.03.17 на суму 30000,00 №13 від 07.03.17 на суму 30000,00 №14 від 10.03.17 на суму 30000,00 №20 від 16.03.17 на суму 6518,00, №19 від 13.03.2017 на суму 30000,00
видаткові касові ордера на суму 595574,00: (акт №9 від 31.12.2016 та акт №10 від 31.12.2016)
№50 від 04.05.17 на суму 30000,00; №51 від 08.05.17 на суму 30000,00 
№52 від 11.05.17 на суму 30000,00 №47 від 25.04.17 на суму 30000,00 
№46 від 22.04.17 на суму 30000,00 №45 від 18.04.17 на суму 30000,00 
№44 від 16.04.17 на суму 30000,00 №43 від 13.04.17 на суму 30000,00 
№42 від 10.04.17 на суму 30000,00 №40 від 07.04.17 на суму 30000,00 
№39 від 04.04.17 на суму 30000,00 №36 від 01.04.17 на суму 30000,00;
№33 від 29.03.17 на суму 30000,00 №30 від 26.03.17 на суму 30000,00 
№27 від 23.03.17 на суму 30000,00 №24 від 20.03.17 на суму 30000,00 
№21 від 17.03.17 на суму 30000,00 №48 від 28.04.17 на суму 30000,00 
№53 від 14.05.17 на суму 25574,00
видаткові касові ордера на суму 595574,00 по акту №11 від 31.01.2017 
№79 від 16.07.17 на суму 25574,00; №78 від 11.07.17 на суму 30000,00 
№77 від 08.07.17 на суму 30000,00 №76 від 05.07.17 на суму 30000,00 
№75 від 02.07.17 на суму 30000,00 №73 від 29.06.17 на суму 30000.00 
№70 від 23.06.17 на суму 30000,00 №69 від 20.06.17 на суму 30000,00 
№68 від 17.06.17 на суму 30000,00 №66 від 11.06.17 на суму 30000,00 
№65 від 08.06.17 на суму 30000,00 №62 від 02.06.17 на суму 30000,00 
№61 від 30.05.17 на суму 30000,00 №60 від 27.05.17 на суму 30000.00 
№59 від 24.05.17 на суму 30000,00 №56 від 21.05.17 на суму 30000,00
№55 від 17.05.17 на суму 30000,00 №72 від 26.06.17 на суму 30000,00
№67 від 14.06.17 на суму 30000,00 №64 від 05.06.17 на суму 30000,00
Передача коштів працівником ТОВ «БАРК» Череповським В.П. морському Агенту Крижановська О.А., як постійному представнику ТОВ «БАРК» підтверджене по рахункам бухгалтерського обліку відображено у оборотньо - сальдової відомості за 2016 - 2017 pp. (Кт 371 Дт 377/2).
Документи, що підтверджують рух коштів:
Звіт про використання коштів , виданих на відрядження або під звіт на суму 595574,00: (акт №7 від 31.10.2016)
№АО-0001056 від 21.11.16; №АО-0001061 від 06.12.16 
№АО-0001057 від 24.11.16; №АО-0001058 від 27.11.16 
№АО-0001059 від 30.11.16; №АО-0001062 від 09.12.16 
№АО-0001060 від 03.12.16; №АО-0001063 від 12.12.16 
№АО-0001064 від 15.12.16; №АО-0001065 від 18.12.16 
№АО-0001066 від 21.12.16; №АО-0001067 від 24.12.16 
№АО-0001068 від 27.12.16; №АО-0000001 від 02.01.17 
№АО-0001069 від 30.12.16; №АО-0000002 від 05.01.17 
№АО-0000003 від 08.01.17;№АО-0000004 від 11.01.17 
№АО-0000005 від 14.01.17; №АО-0000006 від 17.01.17 
з Квитанціями до прибуткового касового ордеру на суму 595574,00:
№107 від 19.11.16; №108 від 20.11.16; №109 від21.11.16;
№122 від 04.12.16; №123 від 05.12.16; №124 від 06.12.16;
№110 від 22.11.16; №111 від 23.11.16; №112 від 24.11.16;
№11 Звід 25.11.16; №114 від 26.11.16; №115 від 27.11.16;
№116 від 28.11.16; №117 від 29.11.16; №118 від 30.11.16;
№119від 01 12.16; №120 від 02.12.16; №121 від 03.12.16;
№125 від 07.12.16; №126 від 08.12.16; №127 від 09.12.16;
№128 від 10.12.16; №129 від 11.12.16; №130 від 12.12.16;
№131 від 13.12.16; №132 від 14.12.16; №133 від 15.12.16;
№134 від 16.12.16; № 135 від 17.12.16; №136 від 18.12.16;
№137 від 19.12.16; № 138 від 20.12.16; № 139 від 21.12.16;
№140 від 22.12.16; №14і від 23.12.16; № 142 від 24.12.16;
№143 від 25.12.16; №144 від 26.12.16; № 145 від 27.12.16;
№146 від 28.12.16; №147 від 29.12.16; №148 від 30.12.16;
№149 від 31.12.16; №3 від 01.01.17; №4 від 02.01.17:
№5 від 03.01.17; №6 від 04.01.17; №7 від 05.01.17;
№8 від 06.01.17; № 9 від 07.01.17: № 10 від 08.01.17;
№11 від 09.01.17; № 12 від 10.01.17; №13 від 11.01,17;
№ 14 від 12.01.17; №15від 13.01.17; №16 від 14.01.17;
№17 від 15.01.17; № 18 від 16.01.17; №.19 від 17.01.17.
Звіт про використання кошті» , виданих на відрядження або під звіт на суму 571708,00: (акт №8 від 30.11.2016)
№АО-0000007 від 20.01.17; №АО-0000008 від 23.01.17 
№АО-0000009 від 26.01.17; №АО-0000011 від 01.02.17 
№АО-0000010 від 29.01.17: №АО-0000012 від 04.02.17 
№АО-0000013 від 07.02.17; №АО-0000014 від 10.01.17
№АО-0000015 від 13.02.17: №АО-0000016 від 16.02.17 
№АО-0000017 від 19.02.17: №АО-0000018 від 22.02.17 
№АО-0000019 від 25.02.17: №АО-0000020 від 28.02.17 
№АО-0000021 від 03.03.17; №АО-0000023 від 09.03.17
№АО-0000024 від 12.03.17;№АО-0000025 від 15.03.17 
№АО-0000026 від 16.03.17;№ АО-0000022 від 06.03.17
з Квитанціями до прибуткового касового ордеру на суму 571708,00:
№22 від 20.11.17; №21 від 19.01.17; №20 від 18.01.17:
№23 від 21.01.17; №24 від 22.01.17; №25 від 23.01.17;
№28 від 26.01.17; №27 від 25.01.17; №26 від 24.01.17;
№31 від 29.01.17; №30 від 28.01.17; №29 від 27.01.17;
№32 від 30.01.17; №33 від 31.01.17; №34 від 01.02.17;
№37 від 04.02.17; №36 від 03.02.17; №35 від 02.02.17;
№40 від 07.02.17; №39 від 06.02.17; №38 під 05.02.17;
№43 від 10.02.17; №42 від 09.02.17; №41 від 08.02.17;
№44 від 11.02.17; №45 від 12.02.17; №46 від 13.02.17;
№49 від 16.02.17; №48 від 15.02.17; №47 від 14.02.17;
№52 від 19.02.17; №51 від 18.02.17; №50 від 17.02.17;
№55 від 22.02.17; №54 від 21.02.17; №53 від 20.02.17;
№56 від 23.02.17; №57 від 24.02.17; №58 від 25.02.17;
№59 від 26.02.17; №60 від 27.02.17; № 61 від 28.02.17;
№64 від 03.03.17; №63 від 02.03.17; №62 від 01.03.17;
№67 від 06.03.17; №66 від 05.03.17; №65 від 04.03.17;
№70 від 09.03.17; №69 від 08.03.17; №68 від 07.03.17;
№71 від 10.03.17; №72 від 11.03.17; №73 від 12.03.17;
№74 від 13.03.17; №75 від 14.03.17; №76 від 15.03.17;
№77 від 16.03.17.
Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт на суму 595574,00: (акт №9 від 30.12.2016 та №10 від 31.12.2016)
№АО-0000043 від 07.05.17; №АО-0000044 від 10.05.17 
№АО-0000045 від 13.05.17; №АО-0000040 від 27.04.17 
№АО-0000039 від 24.04.17; №АО-0000038 від 21.04.17 
№ АО-0000037 від 18.04.17; №АО-0000036 від 15.04.17 
№АО-0000035 від 12.04.17; №АО-0000034 від 09.04.17 
№АО-0000033 від 06.04.17; №АО-0000032 від 03.04.17
№АО-0000031 від 31.03,17; №АО-0000030 від 28.03.17 
№А0-0000029 від 25.03.17; №АО-0000028 від 22.03.17
№АО-0000027 від 19.03.17;№АО-0000041 від 30.04.17
№АО-0000046 від 16.05.17.
з Квитанціями до прибуткового касового ордеру на суму 595574,00:
Квитанції до прибуткового касового ордеру:
№80 від 19.03.17; №79 від 18.03.17; №78 від 17.03.17;
№83 від 22.03.17; №82 від 21.03.17; №81 від 20.03.17;
№86 від 25.03.17; №85 від 24.03.17; № 84 від 23.03.17;
№90 від 28.03.17; № 89 від 27.03.17; № 87 від 26.03.17;
№93 від 31.03.17; №92 від 30.03.17; № 91 від 29.03.17;
№96 від 03.04.17; №95 від 02.04.17; №94 від 01.04.17;
№99 від 06.04.17; №98 від 05.04.17; №97 від 04.04.17;
№102 від 09.04.17; №101 від 08.04.17; № 100 від 07.04.17;
№ 105 від 12.04.17; № 104 від 11.04.17; №103 від 10.04.17:
№ 108 від 15.04.17; №І07 від 14.04.17; №106 від 13.04.17;
№111 від 18.04.17; № 110 від 17.04.17; № 109 від 16.04.17;
№ 114 від 21.04.17; № 113 від 20.04.17; № 112 від 19.04.17;
№115 від 22.04.17; №116 від 23.04.17; №117 від 23.04.17;
№120 від 27.04.17; №119 від 26.04.17; №118 від 25.04.17;
№123 від 30.04.17; №122 від 29.04.17; №121 від 28.04.17;
№126 від 03.05.17; №125 від 02.05.17; № 124 від 01.05.17;
№129 від 07.05.17; №128 від 06.05.17; №127 від 04.05.17;
№130 від 08.05.17; №131 від 09.05.17; №132 від 10.05.17;
№133 від 11.05.17; № 134 від 12,05.17; № 135 від 13.05.17;
№138 від 16.04.17; №137від 15.05.17; №136 від 14.05.17;
Звіт про використання коштів , виданих на відрядження або під звіт на суму 595574,00 грн. (акт №11 від 31-01.17)
№АО-0000066 від 16.07.17; №АО-0000065 від 13.07.17 
№АО-0000064 від 10.07.17: №АО-0000063 від 07.07.17 
№АО-0000062 від 04.07.17; №АО-0000061 від 01.07.17 
№АО-0000060 від 28.06.17; №АО-0000059 від 25.06.17 
№АО-0000058 під 22.06.17; №АО-0000057 від 19.06.17 
№АО-0000056 від 16.06.17; №АО-0000055 від 13.06.17 
№АО-0000054 від 10.06 17; №АО-0000053 від 07.06.17 
№А0-0000052 від 04.06.17; №АО-0000051 від 01.06.17 
№АО-0000050 від 29.05.17; №АО-0000049 від 26.05.17 
№АО-0000048 від 23.05.17 №АО-0000047 від 20.05.17 
з Квитанціями до прибуткового касового ордеру на суму 595574,00:
№197 від 14.07.17; № 198 від 15.07.17; №199 від 16.07.17;
№196 від 13.07.17; №195 від 12.07.17: №194 від 11.07.17;
№193 від 10.07.17; №192 від 09.07.17; №191 від 08.07.17:
№ 190 від 07.07.17; № 189 від 06.07.17; № 188 від 05.07.17;
№187 від 04.07.17; №186 від 03.07.17; № 185 від 02.07.17:
№184 від 01.07.17; № 183 від 30.06.17; №182 від 29.06.17:
№181 від 28.06.17; №180 від 27.06.17; № 179 від 26.06.17:
№178 від 25.06.17; № 177 від 24.06.17; № 176 від 23.06.17:
№ 175 від 22.06.17; № 174 від 21.06.17; № 173 від 20.06.17;
№172 від 19.06.17; №171 від 18.06.17: № 170 від 17.06.17:
№169 від 16.06.17: №168 від 15.06.17; №167 від 14.06.17;
№166 від 13.06.17; №165 від 12.06.17; №164 від 11.06.17;
№163 від 10.06.17; №162 від 09.06.17; №161 від 08.06.17;
№160 від 07.06.17; № 159 від 06.06.17; № 158 від 05.06.17;
№157 від 04.06.17; №156 від 03.06.17; №155 від 02.06.17;
№154 від 01.06.17; №153 від 31.05.17; №152 від 30.05.17;
№151 від 29.05.17; №150 від 28.05.17; №149 від 27.05.17;
№148 від 26.05.17; №147 від 25.05.17; №146 від 24.05.17;
№145 від 23.05.17; №144 від 22.05.17; №143 від 21.05.17;
№142 від 20.05.17; №140 від 18.05.17; №139 від 17.05.17.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги викладені в розділі 1.1.1 та 1.2 «Щодо необґрунтованої відмови від призначення судової економічної експертизи».
Разом з тим, колегія суддів визнає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в сумі 4800,00 грн, пов`язані  з орендою частини холодильної камери  площею 20 кв.м. за вересень - жовтень 2017 року з огляду на наступне:
За твердженнями позивача, виконання 10.07.2017р. приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" (нестандартне приєднання) тільки частково забезпечило потреби позивача у споживанні електричної енергії, оскільки позивач отримав 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт. Для забезпечення мінімальних виробничих потужностей у позивача існувала потреба в оренді додаткового холодильного обладнання, оскільки за рахунок власних виробничих потужностей позивач не зміг забезпечити належну заморозку льоду. Тому у складі збитків позивач пред`явив витрати на оренду холодильної камери за вересень - жовтень 2017 року.
Позивачем не доведено належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказами здійснення ним господарської діяльності з переробки риби в вересні –жовтні 2017 року. Відповідно, необхідність отримання ним додаткових об`ємів льоду в названий період є недовденим. 
Таким чином позовні вимоги з відшкодування витрат позивача з оплати 09.12.2018р. орендної плати в сумі 4800,00 грн. за квитанцією №0.0.1180514803.1 та квитанцією №0.0.1180514803.2. в сумі 48,00 грн. не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пунтку 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Оскільки обставини щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 4848 грн. витрат, пов`язаних з орендою холодильної камери, визнаються колегією суддів такими, що недоведено, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимоги, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 , відповідно, підлягає частковому  задоволенню.
В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат:
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 53  175,41 грн. (т. 10 а.с. 191) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 – в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 4  848 (чотири тисячі вісімсот сорок вісім) грн. оплати суборенди холодильної камери за Договором №902 від 01.09.2019р. - скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" до Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33086027) 2 363 240 (два мільйони триста шістдесят три тисячі двісті сорок) грн. збитків, 35450 (тридцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 28 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 71 (сімдесят одна) грн. 04 коп. покласти на позивача.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18 у сумі 53  175 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят п`ять) грн. 41 коп. покласти на Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918)
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33086027) на користь Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918) 106 (сто шість) грн. 57 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.05.2021 у справі №908/2646/18.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 та касаційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі №908/2646/18 покласти на Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-і, ідентифікаційний код юридичної особи 31600918)

Доручити Господарському суду Запорізької області видачу наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.02.2022

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                          С.Г. Антонік

Суддя                                                                                          О.Г. Іванов