П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/14253/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вишар І.Ю.   
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
19 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщука Антона  Вікторовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщука Антона  Вікторовича про про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщука Антона Вікторовича про скасування постанови серії ІВ № 00029184 від 09.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 05.08.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем не надано до письмових пояснень доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. З наданих до суду фотознімків встановлено, що зроблені інспектором заміри проїжджої частини саме по зруйнованим краям дорожнього покриття, тому такі заміри судом ставляться під сумнів. 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що позивач, керуючи автомобілем марки Renault д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вул. Симона Петлюри/Чкалова, 32, здійснив зупинку в місці, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїздної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м., чим порушив п. 15.9.д, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП. Факт вчинення правопорушення доведений фотофіксацією його вчинення.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2021  відповідачем було складено постанову серії ІВ № 00029184 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Постанова мотивована тим, що позивач, керуючи автомобілем марки Renault д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниці по вул. Симона Петлюри/Чкалова, 32, здійснив зупинку в місці, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїздної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м., чим порушив п. 15.9.д, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано до письмових пояснень доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Так, з фото, доданих представником відповідача до письмових пояснень, а також з фото, наданих представником позивача, встановлено, що край дорожнього покриття з обох боків проїздної частини, де здійснив стоянку позивач, зруйновано. 
Натомість, інспектором з паркування зроблено заміри ширини проїздної частини саме по зруйнованим краям дорожнього покриття (асфальту), в зв`язку з чим, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що такі заміри не відповідають дійсності. Крім того, з вказаних фото встановлено, що ТЗ позивача не здійснює перешкод у русі іншим ТЗ.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи фото не свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки не містять відповідних маркерів (позначок) із зазначеними відстанями від автомобіля (частини кузова) до лінії розмітки, розділювальної смуги чи протилежним краєм проїзджої частини, що вказує про неоднозначне трактування наявності порушення граничних відстаней. 
Крім того однією з умов притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП необхідно встановити в діях водія склад адміністративного правопорушення, а саме його об`єктивну сторону. Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення настає лише у випадку створення водієм перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху. Дані обставини є обов`язковими для встановлення відповідачем, що в свою чергу ним зроблено не було.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, в матеріалах справи, відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ІВ № 00029184 від 09.06.2021 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Іщука Антона  Вікторовича залишити без задоволення, а  рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.