ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 р.	Справа № 520/4680/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.
представника позивача Таш`яна Р.І.,
представника відповідача Тищенка В.В.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022,  повний текст виготовлено 16.07.2021р. по справі № 520/4680/21
за позовом ОСОБА_1      
до Головного управління Національної поліції в Харківській області                  
про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Харківській області від 16.02.2021 № 89 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС Головного управління Національної поліції в Харківській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у Харківській області від 16.02.2021 № 89 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС Головного управління Національної поліції в Харківській області з 18.02.2021.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу в розмірі 29834 грн.35 коп.
Не погодившись з таким рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що внаслідок настання події за участю позивача, керівництвом поліції прийнято рішення про проведення службового розслідування. Службовим розслідуванням встановлено факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що дискредитує звання поліцейського, а саме: затримання працівниками територіального управління Державного бюро розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 208 КК України та повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт порушення позивачем службової дисципліни, тому підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 65 від 02.02.2021 немає.
Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що Наказом ГУНП в Харківській області від 11.02.2020 року № 32 о/с ОСОБА_1 за результатами конкурсу призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти № 2 БКС ГУНП в Харківській області.
08.01.2021 року до УКЗ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що цього ж дня близько 04.00 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, спільно з поліцейськими Харківського управління ДВБ НП України в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 28.08.2020 року № 42020220000000427 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України поліцейському відділення № 1 взводу №2 роти № 2 БКС ГУНП в Харківській області сержанту поліції ОСОБА_1 . 
Наказом ГУНП в Харківській області від 12.01.2021 № 52 за вказаним фактом призначено службове розслідування.
Службовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2021 року на підставі ухвал слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави співробітниками Харківського управління ДВБ НП України було проведено обшук за місцем проживання сержанта поліції ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
09.01.2021 року на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/11876/20, провадження № 1-кс/554/993/2021, відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці.
Відповідно до повідомлення про підозру досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2021 року сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приблизно о 00.30 год., на автомобілі “BMW 316”, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 прибули до оглядового пристрою, який використовується управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Харківській області в якості сховища для розташування магістральних кабельних ліній зв`язку, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_3 , з одного боку, та до оглядового пристрою, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_4 . При цьому сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розробили план злочинних дій, розподіливши між собою ролі вчинення крадіжки кабелю із застосуванням в якості знаряддя злочину бокорізів (кусачки), ножівки, лебідки, викрутки, які взяли із собою. Останні, реалізуючи спільний злочинний умисел, відчинили металеву кришку, що закриває вхід до оглядового пристрою, та шляхом зламу запірного пристрою відчинили сховище, в якому зберігались кабелі ліній зв`язку, та перекусили їх вищезазначеними інструментами. Після цього сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таємно викрали кабель зв`язку марки ТЗГ 7*4* 1,2 довжиною близько 50 метрів та вартістю 980 грн., який належить управлінню Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Харківській області, змотавши його у шість бухт, та помістили їх до багажного відділення автомобіля “BMW 316”, н.з. НОМЕР_1 . Таким чином, сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконали всі дії, спрямовані на незаконне заволодіння майна, яке належить управлінню Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Харківській області, поєднані з проникненням до сховища. Після вказаних злочинних дій останні з місця скоєння злочину зникли. В результаті протиправних дій сержант поліції ОСОБА_1 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 завдали потерпілій стороні управлінню Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Харківській області, матеріальну шкоду на загальну суму 980 грн.
12.01.2021 року під час проведення службового розслідування позивачу запропоновано надати пояснення щодо відомостей, викладених у повідомленні йому про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте останній надати пояснення відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України, про що було складено акт № 334/119-12-2021.
За результатами проведення службового розслідування встановлений факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні ним вимог частини 1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.901.2016 № 1179, Присяги поліцейського. У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність позивача не встановлені.
За результатами проведення службового розслідування Начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок службового розслідування від 01.02.2021 року.
02.02.2021 виданий наказ ГУНП в Харківській області № 65 “Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області”, яким до   ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог частини 1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту національної поліції України, а також вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, Присяги поліцейського, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляду звільнення зі служби в поліції.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, щофакт порушення позивачем службової дисципліни відповідачем в ході службового розслідування не встановлено.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ (далі - Закон №580-VІІІ).
Керуючись ч. 1 ст. 3 Закону №580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
На виконання п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.
Статтею 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 (далі - Статут).
Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ст.1 Статуту).
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
З наведених норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Відповідно до ст.11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно із ст.12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Статтями 14-19 Статуту, а також Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, яким затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (набув чинності 21.12.2018), унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Аналогічні підстави призначення службового розслідування містяться і у Порядку проведення службових розслідувань.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. ч. 7,8 ст.19 Статуту).
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
За результатами проведення службового розслідування встановлений факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні ним вимог частини 1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського.
У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність позивача не встановлені.
За результатами службового розслідування 01.02.2021 начальником ГУНП в Харківській затверджено висновок службового розслідування.
02.02.2021 виданий наказ ГУНП в Харківській області № 65 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», яким до ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог частини 1 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог частини 2 статті 19 Конституції України, пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення обрано начальником ГУНП в Харківській області оскільки позивач не сприяв проведенню службового розслідування, пояснення надавати відмовився та вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в Національній поліції України.
Фактично позивачем вчинено діяння, несумісне з подальшим проходженням служби в поліції, оскільки: скоєно проступок проти інтересів служби та громадян; вчинені дії суперечать покладеним на нього обов`язкам; підриває довіру до нього як до представника влади та до начальника сектору кримінальної поліції, який повинен бути взірцем у службовій діяльності для інших поліцейських; приводить до приниження іміджу поліції та довіри населення до поліції, як до правоохоронного органу.
Згідно із п. п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статут. Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, а також утримуватись від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.
В ході розгляду справи встановлено, що 20.02.2020 ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою зобов`язується з гідністю нести високе звання поліцейського, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, дотримуватися Конституції та законів України.
У свою чергу позивач не передбачив негативних наслідків для авторитету Національної поліції України та не утримався від протиправних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службові дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радон України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерстві внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади те спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із абз. 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно правовими актами, що регламентують діяльність поліції, неухильно дотримуватись Присяги поліцейського.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності.
Частиною 1 статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами У країни.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
При проходженні служби в поліції особи рядового та начальницького складу мають дотримуватися Присяги на вірність Українському народові, згідно з якою поліцейські повинні додержуватись норм професійної етики, бути прикладом у додержанні громадського порядку, утримувати інших від порушень правопорядку, виконувати накази начальників та інше.
Таким чином, позивач, будучи поліцейським, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону№ 580-VIII, який склав присягу, не виконав покладені на нього завдання щодо протидії злочинності, а навпаки, особисто скоїв протиправні, злочинні дії, що призвело до відкриття кримінального провадження, та тим самим грубо порушив службову дисципліну.
Наслідком протиправних дій позивача є його затримання працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 208 КК України та повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Закону про Дисциплінарний статут).
Згідно із ст. 11 Кримінального кодексу України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
З огляду на правове визначення таких понять як «дисциплінарний проступок», «злочин», рішення по кримінальному провадженню не має значення для надання оцінки правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі положень Кримінального кодексу України.
За статтею 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.
Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.
Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі №804/1831/16, від 16.04.2020 у справі №807/1223/, від 17.06.2021 у справі № № 804/6242/17, від 01.07.2021 у справі № 807/19/18 та від 23.09.2021 у справі №824/884/19-а.
Таким чином колегія суддів дійшла висновку про встановлення у цій справі обставин, які свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, та правомірності наказу відповідача про притягнення ОСОБА_1  до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно із ст.317 КАС України/, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючисьч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 року по справі № 520/4680/21 - скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  02.02.2022 року