ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 грудня 2021 року                                                 м. Кропивницький
справа № 398/4208/21
провадження № 22-ц/4809/1835/21 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:                
головуючого судді: Черненка В.В.
суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  адвоката Гаморя Марини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2021, суддя Нерода Л.М., по цивільній справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» Олександрійський район електричних мереж про захист прав споживачів, визнання незаконним та скасування рішення у формі протоколу засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем РРРЕЕ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» Олександрійський район електричних мереж про захист прав споживачів, визнання незаконним та скасування рішення у формі протоколу засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем РРРЕЕ.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2021 позовну заяву повернуто позивачеві з підстав п.7 ч.4 ст. 185 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Доводи позивача зводяться в основному щодо неправомірності нарахування вартості необлікованої електричної енергії. Обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2021 відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.12.2021 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем оскаржується Протокол № 234 від 11.08.2021 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ, складеного за результатами розгляду Акту про порушення № 001467 від 28.07.2021 року.
Судом встановлено, що позивач є споживачем електричної енергії, яку йому постачає відповідач. 
Факт порушення споживачем ПКЕЕ зафіксовано актом комісії постачальника. 
В подальшому вказаний акт розглянуто на засідання комісії Олександрійського району електричних мереж ПРАТ «Кіровоградобленерго», та складено оскаржуваний протокол.
Пунктом 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою № 312 від 14.03.2018 року, передбачено, що у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.
Крім того, пунктом 8.3.18 вказаних правил передбачено, що якщо споживач не згоден з рішенням, прийнятим за його зверненням/скаргою/претензією, він може оскаржити таке рішення шляхом звернення протягом 1 року з моменту його прийняття до Регулятора або енергетичного омбудсмена. Пропущений з поважної причини строк оскарження рішення може бути поновлений органом чи посадовою особою, що розглядає скаргу.
Таким чином, складений відповідно до вимог вказаних вище ПКЕЕН відповідачем протокол є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків.
Вказаний протокол носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, визнання незаконним та скасування рішення у формі протоколу засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ, позивачем не здійснено заходів обов`язкового досудового урегулювання спору в порядку, передбаченому пунктами 8.2.7 та 8.3.18 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою № 312 від 14.03.2018 року, що є обов`язковою умовою/процедурою відповідно до норм чинного законодавства.
Крім того, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 цього Закону, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються цим Законом.
Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що без вжиття заходів досудового урегулювання спору, які є обов`язковими, наявні обставини, процесуальним наслідком яких є повернення заяви позивачу.
Справа розглядалась  судом апеляційної  інстанції за правилами, встановленими  для розгляду  справи  в порядку спрощеного  позовного провадження  без виклику  учасників справи. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується Протокол № 234 від 11.08.2021 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ, складеного за результатами розгляду Акту про порушення № 001467 від 28.07.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналогічна норма міститься у ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини другої статті 175ЦПК України позовна заява повинна,зокрема,містити зміст позовних вимог: спосіб (способи ) захисту права бо інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи ) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
З викладеного убачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
За нормами статей 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Відмінність бачення судді щодо повноти викладення позивачем обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, а також щодо зазначення доказів, які ці обставини підтверджують, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки фактично не є невиконанням позивачем вимог статті 175 ЦПК України. Отже визначення предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття в ній провадження.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( частина третя статті 12 ЦПК України ). 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином обов`язок щодо доказування покладений на сторони у справі, у тому числі на позивача щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому суд повинен роз`яснити сторонам їхні процесуальні права щодо подання доказів та в подальшому вирішити спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів і встановлених обставин. При цьому не зазначення позивачем певних доказів, не подання окремих з них разом із позовною заявою не є підставою для залишення позову без руху з подальшим повернення його заявнику, оскільки питання щодо доказів, які можуть бути подані стороною на певному етапі процесуального провадження у справі, суд вирішує відповідно до положень статті 83 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Пунктом 7 ч. 4  ст. 185 ЦПК України визначено, що крім того, заява повертається також коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.
Відповідно до положень вказаної норми суд повертає позовну заяву, якщо позивачем не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, лише у випадках, коли обов`язковість процедури досудового врегулювання спору визначена законом.
Разом з тим, законом не визначено обов`язкової процедури досудового врегулювання спору між споживачем послуг щодо визнання незаконним та скасування рішення у формі протоколу засідання комісії по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ.
Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване пунктом 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на це належної уваги не звернув, неправильно застосував норми процесуального права України, безпідставно повернув позовну заяву.
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гаморя Марини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2021, скасувати.
Справу повернути до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для продовження розгляду. 
Повний текст постанови складено 28.12.2021.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: