Ухвала
12 січня 2022 року
м. Київ
справа № 548/123/21
провадження № 61-20785ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області 
від 16 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду 
від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» про розірвання договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості 
з орендної плати,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства 
з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» (далі - ТОВ «Гая-Агро») про розірвання договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати задоволено частково.
Розірвано договір оренди землі № б/н від 08 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Гая-Агро» про оренду земельної ділянки площею 2,7433 га, кадастровий номер 5324882600:00:015:0033, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про речове право № 14915542.
Стягнуто з ТОВ «Гая-Агро» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 2018 року по 
2020 рік включно у розмірі 20 698,50 грн з урахуванням інфляційних втрат, а також заборгованість за пенею, нарахованою за прострочення зобов`язань за 2019 - 2020 роки, у розмірі 3 865,27 грн, а всього - 24 563,77 грн.
Стягнуто з ТОВ «Гая-Агро» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 268,11 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
30 листопада 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку вперше надійшла касаційна скарга ТОВ «Гая-Агро» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Гая-Арго» повернуто заявнику у зв`язку з тим, що касаційна скарга була підписана особою повноваження якої не підтверджені.
17 грудня 2021 року ТОВ «Гая-Арго» засобами поштового зв`язку вдруге звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року (надійшла до суду 22 грудня 2021 року), в якій просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі представник ТОВ «Гая-Арго» заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови складений 
28 вересня 2021 року, тому тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 28 жовтня 2021 року. До касаційної скарги представник заявника надав копію заяви про отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 19 листопада 2021 року.
Вперше ТОВ «Гая-Агро» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою 30 листопада 2021 року.
Також представник заявника зазначив, що копію ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2021 року вони отримали 15 грудня 2021 року.
За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ТОВ «Гая-Агро» не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Також касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі .
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у січні 2021 року.
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги 
у розмірі 7 264,00 грн (у позовні заяві заявлено 3 позовні вимоги немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру, кожна з яких оплачується окремо, отже: судовий збір за 3 позовні вимоги немайнового характеру - 908,00*3=2 724,00; судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - 908,00 грн; судовий збір за подачу касаційної           скарги - (2 724,00+908,00)*200%=7 264,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Слід зауважити, що суд не бере до уваги додане до касаційної скарги платіжне доручення № 481 від 13 жовтня 2021 року про сплату судового збору у розмірі 2 536,22 грн, оскільки вказані кошти сплачені на неналежний розрахунковий рахунок.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гая-Агро» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2021року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              О. В. Білоконь